8 D! PÁLFY MÓR 



agyagrétegek, egészen addig, míg a feltörő víz és szénsavgáz azokat át 

 tudta lyukasztani. 



Az itt történt átlyukasztás után állott be a legdélibb vonulat forrá- 

 sainak elapadása, még pedig azért, mert a medenczében összegyűlt víz 

 most már a fökiit-lobogó vonalán jutott a felületre. 



Staub úgy képzeli, liogy a Borpatakra néző hegyoldal hatalmas 

 mésztufa sziklái egykor összefüggő egészet alkottak s valamely tektonikai 

 mozgás rombolta azokat szét. Erre vonatkozólag ezeket írja: (lA lerako- 

 dás hatalmas volta arra látszik mutatni, noha erre palseontologiai bizo- 

 nyítékunk nincsen, hogy az épen úgy, mint az általam ismertetett gánóczi 

 lerakodás, már a neogén-korban vehette kezdetét; de megszűnt talán 

 abban az időben s talán épen azon beáUó esemény következtében, mely 

 a compact mésztömeget szétszakította és részben szétromboltál) (íd. ra. 

 p. 189). 



A fennebbiekben, úgy hiszem, elég elfogadható magyarázatát nyúj- 

 tottam a legdélibb források megszűnésének s felesleges azt az eseményt 

 a mésztufa szétrombolásával magyarázni, mert oly szétszakításnak,- a 

 milyenről Staub ír, nyomát sem találtam. Úgy a borszéki forrásoknál, mint 

 a gyergyóbélboriaknál azt láttam, hogy minden forrás külön-külön épített 

 fel egy-egy kisebb-nagyobb mésztufa kúpocskát. A források közelsége, 

 vizbösége és mésztartalma szerint azután megeshetett, hogy a lerakodá- 

 sok összeértek, mig más helyen egymással nem érintkezve, meredek fala- 

 kat építettek fel. 



Azokból a meredek magas falakból, a mik a Borpatak felé eső hegy- 

 oldalon kiáltanak, nem következtethetünk a mésztufának szétszakítására, 

 mert ha megfigyeljük a mésztufának meredekebb lejtön való lerakodását,, 

 mai nap is láthatjuk, hogy az mily meredek fallal képződik. 



A mésztufa-lerakodás kezdetére teljesen egyetértek Koch és Stauk 

 véleményével, hogy t. i. az már valószínűleg a harmadkor végén kezdődött. 



A mésztufa vékonyabb, vastagabb rétegekben van kiképződve, a 

 melyek között, mint Staub is kiemeli, tisztátalanító agyagos vagy homokos 

 rétegek nincsenek, még pedig azért, mert rendesen a hegyoldalokon olyan 

 helyeken képződtek, hová esőzések alkalmával a víz iszapot nem sodor- 

 hatott és ezen a területen nem volt semmi löszhullás, a mi a dunamenti 

 édesvízi mészkövek között az iszapos, agyagos rétegeket szolgáltatta 

 (Budapest, Kalász, Süttő, Duna-Ahnás). A kőzet többé-kevésbbé likacsos, 

 helyenként lazább, más helyeken keményebb s nem ritkán akadni lehet 

 benne szerves maradványokra is. Különösen a levéllenyomatok gyakoriak 

 egyes pontokon. így pl. felemlítem, hogy azon ponton kívül, hol Staub 

 gyűjtött növénylenyoniatokat (a Nádas p. és Foghagymás p. egyesülése 

 alatt) még a Borpatak völgyében a Jégbarlang alatt levő kőfejtő mellett^ 

 a kőfejtőtől kissé K-re előreugró sziklaszögleten és a később említendő 



