2t IliOilAI.UM. 



(9.) ZiMÁNYi líÁBOLY : .4 zöld apatit Malmbergetröl Svédországban. (Aunal. 

 mus. nation. hungar. II. 1904. 272 — 287. 1.) Ueber den gmnen Apatit 

 von Mahiiberget in Schiueden. (Zeitschr. f. Krystall. u. Mineral. 39. köt. 

 1904. 50.5—519. 1.) 



Szerző a svédországi Gellivara Líres vasbányáiból vizsgált apatitokat, 

 melyek ott részint vasérczekkel együtt, részint az erezet kisérő mellékkőzet- 

 ben fordulnak elő. 



A vizsgálati anyag nagy része a (iA'í(rt(/-OsA«/' (/rí(/W/»-ból (Oszkár király 

 bányából) való, a hol druzákban fordul elő, közel a felülethez. Kisérő ásványai: 

 albit, quarcz, epidot, ampbibol, fluorit, magnetit, hsematit és chalkopyrit 

 Az apatit kristályai többnyire sárgászöldszínüek, de vannak egészen sárgák 

 és halványzöldek is, végre a részben vagy teljesen átlátszatlanok között sárgás- 

 barnaszínüek is. 



A megmért kristályok hosszúsága 5 — 5'22 mm, vastagsága 2 — 1 1 mm kö- 

 zött ingadozik. 



Szerző összesen 12 kristályt mért meg, a melyen 15 formát figyelt meg ; 

 közülök 4 új alakot talált, ezek : 



♦ e {7.0.7. 11} 'u P. * /{aoaS} % P, * (/ {7079} ',<. P, *j {7078} ',s P. 



A tengelyarányi x- : c> = (lOll): (OüOl) és x- : *' = (lOll) : OlTl i lapoknak 

 egymáshoz való hajlásából számította ki, melynek közf'pértéke : 



c = 0-7320. 



Ezeken kivül szerző tíz kristálynak fénytörési mutatóit is meghatározta, 

 még pedig hat kristálynál öt különböző hullámhosszra, ú, m. JÁ-. Xa- és 

 77-fényre, továbbá a hydrogen vörös és világoskék vonalára; háromnál Li-, 

 .\(i- és 77-fényre, egy kristálynál pedig csak Xa fényre. 



Az eredményeket összefoglaló táblázatból kitűnik, hogy az egyes kristá- 

 lyok fénytörése között igen csekély a különbség. Leggyöngébb fénytörése van 

 a zöldessárga, 13. sz. kristálynak, legerősebb ellenben a sárga, 1. sz. kristálynak: 



13. sz. kristály 1. sz. kristály különbség 



w.v„ =1-6362 Wva =1-6381 0-0019 



e.v„ — 1-6325 €ya — 1-6334 0-0018 



Hasonlóan alig mutatkozik eltérés a megvizsgált kristályok kettős töré- 

 sénél is, a mennyiben a homogén fény különböző nemeinél m — £ = 0034 — 

 O-0OÍ2 között ingadozik. 



Csekély a különbség az egyes kristályok disperziójában is ; a két sugáré 

 pedig csaknem azonos. 



Szerző ezeken kivül két kristálynak még eredeti színes és kihcvítés által 

 i'lszíutelenített állapotában is meghatározta a fénytörését s azt találta, hogy 

 az elszíntelenített kristályokban a féuyabsurbtió csekélyebb volt, továbbá, hogy 

 a rendes és rendhagyó sugár intenzitása közti különbség már nem akkora, 

 mint az eredeti színű kristályon. 



