26 TÁUSULATI ÜGYKK. 



(13.) Réthly Antal: .1: V.M-il; éri (íprili>i í iki földre.iHlés. Természet- 

 tudományi Közlöny. XXXVn. k., p. 47—51. Budapest 1905. 



Az utóbbi évek elég gyakori magyarországi földrengései közül egyik 

 sem volt oly nagy kiterjedésű, mint a szóban forgó. Epicentruma a Balkánra, 

 a Eilo és Bbopode hegység SW-i részére esik, a hol erőssége VI Forell fok 

 volt. A földrengésnek a Balkánon történt lefolyását ismertetve szerző el- 

 mondja, hogy Magyarországon — a hol erőssége délen IV, .tovább északra 

 III fok volt — azon terület északi határát, a melyen a földrengés az északi 

 összetevő irányában érezhető volt, Keszthely, Nagyvárad, Nagybánya, Botfahi 

 és állítólag Érsekújvár jelöli, míg ez az északi határ a magyar Nagy-Alföldön 

 csak Szegedig és Csabáig ér föl. Az első rengés ll'»4™-kor a második 1 li'oOn'-kor 

 következett be s ezt követte közvetetlenül egy harmadik rengés. A földrengés 

 hullámszerű volt, tarlama Temesvárott 1', Nagybecskerekeu l^, az erdélyi 

 részekben azonban egészen 90=- ig (Dubovicza) emelkedett. Hangtünemény eket 

 Magyarország déli határán még észleltek ; így Orsován meuydörgésszerü 

 morajt. Az iránya S — N volt. Végül szerző 12 helyről származó észlelést 

 sorol föl s kiszámítja a földrengés tovaterjedésének sebességét. A Kilo hegy- 

 ség és Strassburg közötti távolság 1400 km; ezt az utat 2' j™ alatt tette 

 meg, a miből a sebesség 15"5 km. másodperczenkint. y. 



TÁRSULATI ÜGYEK. 



Szakülések. 



Í.905 január hó 'i-dlkOn. Elnök : Koch Antal dr. 



Előadások : 



1. Gaejanovic-Keamberger Dargutin, zágrábi egyetemi tanár, mint vendég 

 a krapinai ősember diluvir'ilis knriiról tartott előadást s mindenekelőtt 

 affölötti örömének adott kifejezést, hogy a krapinai diluviális ősembermarad- 

 ványokat magyar szaktársainak is bemutathatja és ezekre vonatkozó vizsgá- 

 latait előadhatja itt Budapesten 



Az előadó először a krapinai lelőhelynek RüTOTval szemben polemiku- 

 sán tartott leírását közölte s a Hliinoccros Mcrchii. Jáger kétségtelen föllépését 

 hangsúlyozta, legyőzvén egyszersmind a RoTOTtól föltételezett, egy idősebb 

 Taubach faunának egy fiatalabb, később hozzájött faunával való coexistentiát. 

 RuTOTval szemben megállapította annak a régibb fölfogásnak igazolt voltát, 

 a mely szerint az ú. n. eolithos industria nem csupán a Rhinui-ero^ Mercki 

 megjelenéséhez van kötve, hanem általában valamennyi palaeolithos industria 

 a nevezett rhinocerosfaj létezésének tartama alatt meg volt. E szerint nem 

 iíllhat meg Rutot azon föltevése, hogy a /í/ííhoit/vis Merck i az eolithos, a 

 fth. anlifjuitntis a cheléeni industriát kísérte volna, mert hisz éiieu Krapiufia 



