EMLÉKBESZÉD D! STAUB MÜKICZ TANÁÉ FELETT. fJ5 



nyeivel nincsen megelégedve, valamint azon is, hogy nem teljesedik régi 

 vágya, mely szerint elete utolsó éveit egészen szaktudományának szen- 

 telhesse. 



1902 október 3-ikán érte meg a gyakorló gymnasiumban való műkö- 

 désének 30-ik évét, melj' alkalomból kartársai őszinte ovátióban részesí- 

 tették, a mi fáradni kezdő lelkét újra felfrissítette. Bokros hivatalos teen- 

 dőit szorgalmasan végezte tovább is, és e mellett legnagyobb tudományos 

 munkáján, »A Cittnauiomum genus az ősvilágban» czimü akadémiai 

 székfoglalóján nagy kedvvel dolgozgatott. Ezt befejezhetni megengedte 

 neki sorsa, de megjelenését már nem érhette meg. Halála váratlanul kö- 

 vetkezett be, mert senki sem sejtette és hitte, hogy látszólag még viruló 

 és erős testét belső kór emészti, mely a múlt év tavaszelején az erőslelkű 

 és nagytudású férfiú áldásos életének rohamosan véget vetett. 



Staub működése és egyénisége. 



SxAUBnak munkássága olyan sokoldalú volt, hogy annak mindama 

 irányaira, melyek nem a mi tudománykörünkbe tartoznak, csak röviden 

 utalhatok rá. Annál is inkább tehetem azt, mert arra hivatottabb férfi 

 máris méltatta Staub bokros érdemeit, mint tanárét és pjedagogusét,-*' és 

 előre várható, hogy akadémikus és tanártársam, Dr. Mágócsy-Dietz Sán- 

 dor, az akadémia színe előtt kimerítően fogja méltatni az Elhunytnak 

 liotanikai irányú szellemi tevékenységét. 



Alig érkezett vissza Staub németországi tanulmányútjából, 1871-ben 

 Dr. ScHENZL GuiDO, az 1870-ben fölállított orsz. meteorológiai intézet első 

 igazgatója, a phytophíenologiára hívta föl figyelmét. Staub azonnal hozzá 

 is látott a munkához és éveken keresztül a jelentéseknek és tanulmányok- 

 nak egész sorát tette közzé. E működését a külföld is kellően méltatta. 



Már Bonnban kezdett a növénykövületekre figyelmet fordítani, a 

 mennyiben Just. Andeae lanár támogatásával az ottani múzeumokban 

 található gyűjteményeket Schimper Traité-je nyomán tanulmányozta. 

 Midőn aztán itthon a phytophEenologiai megfigyelésekkel foglalkozott és 

 azokat a növényföldrajz érdekében fölhasználni próbálta, ismételten gon- 

 dolt az ősvilág növényeire, mint az éghajlat és a növényelterjedés közötti 

 viszonynak tanúira. 



1877-ben a m. kir. Földt. Intézet igazgatósága megbízta öt Heer 

 OswALD II A Pécs vidéken előforduló permi }wvé]i>jeki>-et tárgyaló mun- 

 kájának magyarra fordításával. E réven közelebbi viszonyba jutott az 

 intézet geológusaival, különösen boldogult Dr. Hofmann KÁROLYlyal és 



* L. Dr. Badics Ferencz a m. kir. tanárképző intézeti g^-aliorló főgymuasium 

 ltl():j'4. isk. évről szóló Értesítőjében közölt megemlékezését. 



