89' 



IF.7. ARADI VIKTOR 



A Coeloceras cfr. communc, Sow.-t két kopott példányban találíam 

 a szépvölgyi rög felső részéből. E faj a felső Hastól a felső doggerig sze- 

 repel. Azonban mivel a főelterjedése épen a felső liasban van s példá- 

 nyaim bordái magasan ágaznak el és az alsó liassal teljesen azonos kő- 

 zetben fordul elő, annál alig pár cm. -el magasabban, a szépvölgyi rög 

 felső részét felső lias-korúnak veszem. 



A farkasvölgyi 11)- esnél magasabb rétegeket a Harpoceras Murrhi- 

 S07iae, Sow. alapján alsó dogger-korúnak tekintem. 



Még nébány szót a petrographiai alkatról. A dolomit egyike a liiis- 

 ban ritkábban szereplő közeteknek. De leginkább ■ az teszi érdekes-e a 

 farkasvölgyi előfordulást, bogy vékony rétegben lép fel és szövete oly 

 compact, bogy lebetetlen zátonyképződésnek tartani. Valószínűleg a for- 

 rások működésére vezethető vissza e lokális kifejlődés. Általában La a 

 budai hegységben a déli vidék képződményeit összehasonlítjuk az északi 

 vidék egy-egy typusos pontjának képződményeivel, a másodkorú képződ- 

 ményeken belül állandó eltérést figyelhetünk meg. Kis táblázatba foglalom 

 a DK-i és az ENyi vidék másodkorú képződményeit : 



A mint látjuk, a délkeleti részen a norieumtól fölfelé dolomitos- 

 szarúköves képződmények szerepelnek, míg északnyugaton meszes faciesük 

 van kifejlődve. Nagyjából ugyanezt látjuk, ha a Béla Skála másodkorú 

 képződményeit tekintjük. 



