166 l>' MELCZEU (iUSZTÁV 



Ezek közül az utolsó csak egy élen méretett. E formákon kívül az 

 Mox övben igen vékony, de elég jól reflektáló csikók alakjában még a kö- 

 vetkező két formát találtam 



(7S7) és (757) 



a melyek tudomásom szerint az albitra nézve ujak. 



Csak egy-egy lappal vannak jelen, de tekintettel arra, hogy elég 

 jól tükröznek és hogy a mért és számított értékek elég jól egyeznek, 

 biztos formáknak vehetők. Ugyanis 



mérve számolva * 



{TT1):(797)= G" 27V2' 6° 33' 3" 



(757) : (lOT) -^ 19° SOVa' 19° "22' 48" 



Végre megemlítem még, hogy az JV/ (010), r(llO) és r (403|-nak 

 két-két, a z (130)-nak pedig egy viczinális formáját is találtam, de ezekre 

 nem terjeszkedem ki. Összesen tehát a nadabulai albiton a megvizsgált 

 25 kristályon 15 biztosan megállapított forma van jelen. 



A nagyobb kristályokon megvan a prizmaövnek szokott rostozott- 

 sága, sőt gyakran a kicsinyeken is. Az 11 (021)-lapok feltűnően homályo- 

 sak, de nem görbültek és épp oly feltűnő a prizmaöv és ;/ (20T) forma 

 alatt levő lapok felülete. Gyakran görbültek, tele vannak apró emelkedé- 

 sekkel, a melyek — úgy látszik — továbbnövési idomok. Csak 3 kristá- 

 lyon voltak jól mérhetők s azokon az /' (403)-lapoknak bizonyultak. Az 

 (TTD-lajiokon gyakran a Po-éllel párhuzamos rostozottság látható, a 

 P (OOl)-lapok pedig az x (TOl)-lapok felé gyakran facettáltak. 



Mérésre csak kicsiny kiistályokat használtam (a legnagyobb köztük 

 2Va mm hosszú), a melyeknek lapjai többnyire egészen simák és fénye- 

 sek. Oly laprészleteket, a melyek zavartak, fekete festékkel födtem el. 

 Mérőeszközül dr. Keennek J. Sándor udvari tanácsos, egyetemi tanár 

 szívességéből egy FüEss-féle Ila sz. goniometer szolgált, a melynek recti- 

 ficált állapotáról mérés előtt és közben is többször meggyőződtem. Össze- 

 sen 25 kristályt mértem, mindegyiken a főbb öveket, kivévén 5 kristályt, 

 a melyen csak 1 — 1 öv volt mérhető. 



Az anyag kiváló minősége következtében a mért szögek igen jól 

 egyeznek s így nem sajnáltam a fáradságot, hogy a kristály-geometriai 

 állandókat lehetőleg pontosan határozzam meg, vagyis nem pusztán 

 5 alapértékből, mint rendesen szokás, hanem lehetőleg sok szögből. Ez a 

 háromhajlású rendszerben elég hosszadalmas és megnehezítette a dolgot 

 még az is, hogy el kellett hagynom az M (OTO)-hoz mért szögeket, mert 

 mindjárt a legelső kristályok mérésekor kitűnt, hogy még akkor is, ha 

 egyszerű reflexeket adnak, nem rendes fekvésűek, hanem a prizmalapok 

 felé convergálnak. Kiderült ez az MnP, Mox, yij övek beállításakor, a 



' A 169. lapon közölt állandókból. 



