176 IRODALOM. 



A maim. Világos mészkő és szürke csillámos márga. 



r t b o k 1 a s - q u a r c z r h _y o 1 i t L. 



Biotit-quarcztrachyt tufája. 



Kavics? 



Diluvium. Homok, agyag, kavics, forrásmészkő. 



Alluvium. Vízjárás, barlang guanó. 



A terület hasznosítbató kőzetei: a mészégetésre igen alkalmas malm- 

 mészkö, a melyben elég sok belyen kisebb-nagyobb agyag vasé rcz-lencsék 

 is előfordulnak és Kalotától északra, a Dumbrava nyugati oldalán, az alsó 

 liaskorú quarczitos liomokköben előjövő kitűnő tűzálló-agyag, a melyet ol- 

 vasztó tégelyekké, cbamotte-árúvá stb. dolgoznak föl. 



4. Papp Káeolt: Alvdcza és Kazanesd vidéke Humjad vármegyébe)/. 

 p. 65—95. 



A Fehér-Kőrös mindkét partján elterülő vidék üledékes kőzetei a kö- 

 vetkezők : melaphyr-tufa, a mel.yet a szerző kérdőjellel a triasba helyez ; jura- 

 korú szirtes meszek; a konglomerátos meszekről az (Irbitulina Inüicularix, 

 Blb. alapján már tudjuk, hogy az alsó gaultba szorozhatok. Az alváczai kár- 

 páti homokkövekről pedig már Lóczy Lajos kimutatta, hogy ezek középső 

 lírétakorúak. Az alsó mediterránkoni agyagokat már Petebs kimutatta Gura- 

 honozon, a felső mediterrán emeletet pedig Hauer és Stache Eibicze és Mesz- 

 tákon táján. A szerző ezek után inkább csak a pontos térképezésre és a barna- 

 széntelepek (lignitek) felkutatására szorítkozott. Az aiigit és amphibolandesit 

 palái, tufái és konglomerátjai a tufás márga és csigás mészj)adokon nyugsza- 

 nak. Az andesittufák geológiai koráról a szerző annyit mond, hogy az andesit 

 kitörések még a mediterránban megindultak és a szarmatakorban is folytatód- 

 tak. Kishalmágy, Pojenár vidékén az andesittufákra kövületes pontusi rétegek 

 telepednek. 



Az eruptiv kőzetek sorát a gabbro nyitja meg; a kőzet leírásába saj- 

 nálatos tévedés folytán belekerült az orthoklász is, a mi pedig tudvalevőleg 

 nem lehet a gabbróban. A diabasok borítják a legnagyobb területet a Maros 

 és a Kőrös között s valószínűleg palaeovulkános képződmények. A melaphyrok 

 és augitporphyritek kitörését az alsó triasba teszi a szerző, míg a quarcz- 

 porphyrok és porphyritek szerinte valószínűleg krétakori eredetűek. Továbbá 

 leírja a granodioritok kitörését s a mediterránbeli andesitek közül fölemlíti 

 Talács pilotaxitos hypersthen-andesitjét. Majd az ércztermöhelyekkel foglalko- 

 zik részletesen, főkép a kazanesdi kénkovaudbányáuál röviden leírja a csun- 

 gányi gömbös diabásbau magmatikusan kivált nikkeltartalmii pyrrhotLnt ; 

 szól a mágnesvasércz- s mangántelepekröl ; részletesen megvizsgálta a fehér- 

 körösvölgyi barnaszéntelepeket s végül az alváczai kénes hévvizek hydro- 

 graphiáját tárgyalja. 



5. Pálft Mór : Geológiai jegyzetek a Fehér-Kőrös völgyéből, p. 96 — 99. 



Az Aranyos— Fehér-Körös vízválasztójától D-re felső kréta homokkövek 

 települnek a vízválasztó gerinczen föltárt kristályos mészköre, a melyekből a 



