178 IRODALOM. 



A) Lnnhány — Pojén ];örn]iél;i'. A nevezett két község területei, valamint 

 a közbeeső Forasest község határának D-i része orographiai szempontból 

 Págyes-Ruszka hegység E-i lejtőjét alkotják. Ezen hegység geológiai fölépítése 

 egyszerű és világos s főleg két képződmény az, melynek erősen gyűrődött, 

 de egészben véve Ny — K csapású ránczai a hegységet formálják. Ezek a 

 phyllit és a palfeozoos lerakódások. A phyllit az alaphegységet alkotja. 

 Benne több-kevesebb quarczszalagocska van, több helyen azonban vastagabb 

 betelepülésekként is jelentkezik a quarcz, mint pl. a Stefáni-völgyben, a hol 

 a tomesti üveggyár részére még a közelmúltban bányászták is. Más pontokon 

 vasércz betelepülések vannak a phyilitben, a melyek közül legérdekesebbek a 

 Pojén község határában, a Lunka larga nevű házcsoport közelében levők. 



A palaeozoos lerakódások a térszínen uralkodnak. Mint szürke, 

 bitumenes dolomitos mész vannak jelen, a mely nyilván a phyllitekkel együtt 

 gyűrődött és a sánczok teknőit foglalja el. E településből kifolyólag gyakoriak 

 a karsztjelenségek. Petrographiailag finomszemcsájtí s ennélfogva metamorph- 

 nak tartható. Fehér félesége valóságos fehér márvány, de mint tarka már- 

 vány is mutatkozik és sokszor el is kovásodik. A mészköveknek úgy a már- 

 ványosodását, mint pedig részben való elkovásodását a szerző ugyanazon 

 contact hatású és postvulkani folyamatokra vezeti vi.ssza, a melyek magának 

 a phyllitnek átalakulását is előidézték. És ez valószínűleg nem más, mint a 

 Krassószöréuyi hegységekben széltében fellépő gránitkitörés, a melyből való- 

 színűséggel a Pojána Euszka phyllit hegysége alatt is gyaníthatunk egy 

 mélyen fekvő laccolithot. A postvulkani hatásoknak igen érdekes, habár csak 

 nagyon alárendelt megnyilvánulását a lunka-largai mészkőben előforduló vé- 

 kony galeni t-erecskék fellépésében is észlelhetjük. A palaeozoos sorozat felső 

 tagját az agyagpala és a quarczitpala alkotja. Az agyagpala sok esetben sericites, 

 úgy hogy helyenkint már erősen emlékeztet bizonyos phyllitekre. A quarczit- 

 pala rendszerint mint fekete palás lidiai kő szokott fellépni. 



Krétakorú eruptív kőzetek közül a szerző mikrogranitos quarcz- 

 porphyritet, porphyritet, szurokkövet és quarcz-biotit-dioritporphyritet, — a 

 harmadkoriak közül pedig biotitandesitet említ. 



Plioczén kavics Pojén határában fordul elő, mely védő takarója az 

 alatta levő palíeozoos agyagpalák területén mutatkozó mangán- és vörös-, ill. 

 barnavasérezeknek. 



A diluvium nyomát a pojéni bukavölgyi dolomitos mészkő barlangjá- 

 ban talált 1'rs.us spaclciiíf, Blümb. maradványok alkotják. 



Az alluviumot egyes gyönge mésztufa lerakódások jelzik. 



B) A iiíidrági Komyet-völgyről. A Kornyet mélyebb árkaiban legalul a 

 granitosan szemcsés granodiorit üti ki magát. Fölötte pedig a porphyros 

 szövetű granodioritnak következik egy zónája, a melyből a fölötte fekvő phyl- 

 litbe számtalan telér nyomul fölfelé. A phyllit, különösen az áttörések közelé- 

 ben, injiciálva van s — a hol mészkőbetelepülések vannak benne — jellemző 

 contact-udvarok keletkeztek, a melyek nem egy esetben vasércztartalmukkal 

 vonták magukra a nadrági vasmüvek figyelmét. Egyike ezeknek a pontoknak 



