IRODALOM. 183 



Ifolyóliordalékot és tavi üledéket, 

 szárazföldi löszképleteket, 

 mocsárlösz területet, 

 folyóüledéket és mocsárföldet, 

 öntésterületet és 



alluviália 



legifjabb folyóliordalékot 



választott ki a szerző, különös figyelmet fordítva a mocsárlösz és öntésterü- 

 letekre. 



A talajtani részben két szárazföldi és egy mocsárlösz, valamint a Vág 

 áradása alkalmával gyűjtött iszapnak teljes chemiai és fizikai elemzését 

 találjuk. Az öntésterületnél a szerző kiszámítja, hogy a Vág áradásai — ha 

 a folyót nem szorították volna két hatalmas gát közé — a Tornócz és Andód 

 között fekvő moesárföld területet körülbelül száz év alatt félméteres iszapréteg- 

 gel terítenék be. 



18. TiMKÓ Imre: A Csallóköz centrális részének (Njiárasd, Vajka, Kul- 

 csod határolta területnek) agro(jeologiai viszonyai, p. 270 — 279. 



Az öreg Dunának ma már szabályozott felső szakasza mentén a terület 

 régibb hydrographiai viszonyainak kutatása révén bebizonyosodott, hogy a mai 

 rónaság a közelmúltban Duna-ágakkal, állóvizek, mocsarak egész tömegével 

 behálózott terület volt. A talajviszonyoknak fúrások útján való tanulmányo- 

 zása pedig bepillantást engedett e körülbelül 2(J0 községet számláló 188,519 hek- 

 tárnyi sziget keletkezésébe. 



E sziget ugyanis a Duna folyó folytonos geológiai működésének nagy- 

 szerű következménye. A Dunahordalékból épített hajdani hatalmas szigettöm- 

 keleg egy teljes egészszé lett, melynek mai talajviszonyaiban a Dunának iszap-, 

 homok- és kavics-hordalékát változatos elrendezésben föllelhetjük. Az egykori 

 elzárt mederrészeken és mocsaras területeken agyag- és tözegképződmények 

 szerepelnek, mint a mocsári hatások eredményei. 



19. László Gábor: Jelentés az 1903. évben végzett agrogeologiai fölvétel- 

 ről, p. 280— 28i. 



A szerzőnek fölvételi területe az 1892 — 1893. években Teeitz Péter által 

 térképezett vidéktől, t. i. Magyóvár környékétől, ÉK-re, ill. É-ra és ENy-ra 

 fekszik. Ezen területnek a jelzett évben a Kis-Dunaág és a Lajta környékére 

 eső része került fölvételre. Eme két, meglehetősen szeszélyes folyású folyóvíz 

 egyesülésénél természetesen a jelenkori (alluviális) lerakodások a túlnyomóak ; 

 mégis a Duna lerakodásai homokosabbak, tehát durvább szeműek, szemben 

 a Lajta üledékeivel, melyek agyagosak és sok meszet tartalmaznak. 



Ezen jelenkori üledékek között és alatt mindenfelé megtalálható a dilu- 

 vium, é. p. egyrészt egy nagy kiterjedésű és hatalmas kavicslepel alakjában, 

 másrészt a lösznek foltjaiban, melyeken megannyi község épült, mint legszá- 

 razabb szigetjein a talaj- ós árvizekben bővelkedő területnek. 



