A BIHAUHEGYSÉCi ALUMINIÜMÉRCZEIKÖL. '2'2l 



h) Sdrfia, szürke vof/ji vörös, világosabb aJuviiuitim-ércz. 



Ez a fajta kisebb mennyiségben majdnem mindenik nagyobb bar- 

 nás-vörös színű telepben előfordul. Ugy látszik, hogy ezek főleg a telepek 

 széleit alkotják és mint ilyenek gyakran tisztátalanabb, kovasavas vegyü- 

 leteket is tartalmaznak. 



A világosabb színárnyalatot a vastartalmú ásványok megfogyása 

 idézi elő, a mivel rendesen együtt jár az alumínium tartalmú ásványok 

 szaporodása is. Hyen világos színű aluminium-ércz fordul elő a Fruntyén, 

 a Muscsaszán és a Komin, a nagy telepnek folytatásában, továbbá a 

 fáeza-arszi telepek szélein. A Galbina csoportjában is találtam aláren- 

 delten a barnás-veres mellett világos színű aluminium-érczet. Ezek az 

 érezek a mágnestűre nem hatnak. 



c) Bítrna, sötétzöld vagij fekete színű íduminium-érez. 



A sötét színű aluminium-érczek a Muscsaszán, továbbá az Izvor 

 torkolatának baloldalán lévő telepen, a vörössel együtt fordulnak elő. 



Egyedül sötétszínü erezet a Décsikő alatti tekintélyes telepen talál- 

 tam, továbbá az ennél kisebb gárdui és kornai előfordulásnál is, a melye- 

 ket azonban a helyszínen nem volt alkalmam részletesen megvizsgálni. 

 Ezekben az apró magnetít szem egyenletesen van eloszolva, a hsematít, 

 illetőleg göthit hiányzik vagy alárendelt szerepet játszik bennük. Apró 

 limonit gömböcskék, úgy látszik beszivárgás utján bekerülve, elfordulnak. 



A sötétszínű aluminium-érczek nagyobb magnetít tartalmával erő- 

 sebb mágneses hatásuk is együtt jár.' Ezek összekötő kapcsúl szolgálnak 

 a közönséges aluminium-érczek és vonulatukban megjelenő magnetít- 

 telepek között. 



A mikroskopi vizsgálat eredménye. 



A Bihar-hegység alumínium-ércze (^lyan sűrű, hogy eltekintve a 

 magnetittől és a ritkán előforduló pyrit, ehalkopyrit. malachit és limo- 



• Zeitschrift f. prakt. Geologie. 1905. évf. 23. lapján Köbeich « Magnetisehe 

 Erscheimingen an Gesteinen tles Vogelsberges, insbesondere an Bauxitén™ ez. érte- 

 kezésében behatóan foglalkozik egyéb kőzetek mellett a Vogelsberg bauxitjának 

 mágneses tulajdonságával. Ezt a bauxitét a basáit felületén képződött laterittéle 

 bomlási terméknek tartják, egykori trópusi klima hatására vagy pedig poatvulká- 

 nos exhalatiók hatására. Vogelsberg bauxitjainak mágneses tulojdonságát szerző 

 olivin kristályokra vezeti vissza, a melyek vasoxyd kéreggel vannak burkolva és 

 belsejükben épek vagy egészen vasoxyddá bomlottak (35. 1.). Nagyon különösnek 

 látszik e jelenség, valamint az is, hogy az olivin könnyen bomló orthosilikátvegyü- 

 lete a bauxitok ilyen származása mellett még épen megmaradt. 



