is.mki:tet£skk. 237 



ISMERTETÉSEK. 



Dr. M. Grubenmann : Dic l.rislitllínei) Schiefer. I. Allgeineiner Teil. Ber- 

 lin, 1904. 



Grubenmann e munkáját azért tartom érdemesnek az alábbiakban kissé 

 részletesebben ismertetni, mert — bár a munkának csak első része jelent még 

 meg — a kristályos palák kiképzödésének mai fölfogását találjuk meg benne a 

 tudomány legutolsó álláspontján kifejtve. Ezen képződmény pedig — mint 

 ismeretes — hazánk geológiai alkotásában is tekintélyes és fontos szerepet 

 játszik. 



Szerző szorosan csatlakozik E. Beeke fejtegetéseihez. (Über Mineralb-e 

 stand und Structur der kristallinen Schiefer. Denk. d. math. naturw. KI. d. 

 Akad. d. Wissenschaft, Wien 1903). Beosztása a következő. 



Bevezetés és történelmi visszapillantás. Miután a kr. palák úgy sajátos 

 ásványi összetétellel, mind sajátos szövettel birnak, melyek határozott geoló- 

 giai folyamatoknak eredményei, azon végeredményre jut, hogy a kr. palák az 

 üledékes és eruptiv közetek mellett egy külön kőzetcsoportot alkotnak. A kr. 

 palákat metamorph közeteknek kell fel fognunk, melyek részben üledékes, 

 részben eruptiv kőzetek átalakításából keletkeztek. Ebből kifolyólag 3 részre 

 osztja az általános részt : A) Az eredeti anyag és annak sajátságai. B) A me- 

 tamorphosis neme. C) A metamorphismus eredménye. 



A) 1. Az üledékes közetek lulajdojiságai. Metamorphizált üledékes kö- 

 zetekre — melyekben csak kivételes esetekben találunk kövületeket — jellemző : 

 ll a bennük esetleg előforduló görgeteg, mely pl. a konglomeratokban jobban 

 áll ellent az átalakító erőknek, mint a czemeut. 2) Az ásványos összetétel- 

 nek — az eredeti rétegzettségnek megfelelő — aránylag kis helyen való fel- 

 tűnő változása. 3) A klastikus mikroszövet, 4) átmenetük kétségtelenül üledé- 

 kes kőzetekbe, 5) legjobb ismertető jel a vegyi összetétel. 



2. Az eruptiv közetek tulajdonságai. Fellépési formájuk, vegyi összetéte- 

 lük szabályossága és a kiválási sorrend. Igen modern elvek alapján tárgyalja 

 röviden : az ásványok képződését a magmában, a kristályosodást, az ásvány- 

 képzők szerepét, a szöveteket és textúrákat, a magmatikus elkülönülést és a 

 contact metamorphismust. 



B) A metamorphismus. Az ennél közreműködő tényezők : 



1. Oldó anyagul víz szolgál. A kőzetek 2 — 10% -ig tartalmaznak vizet. 

 Kísérletileg ki van mutatva, hogy a nagy nyomás és magas hőmérséklet tete- 

 mesen növeli a víz oldó képességét és ez képes oldott sókat, sőt colloidahs 

 kovasavakat is ionokra bontani, mi utóbbi a silikátok képződésére nagy fon- 

 tossággal bir. Arrhenids szerint a víz nagyobb hőmérséklet mellett a sav sze- 

 repét játsza s pl. 1000 C° mellett 80-szor erösebb sav a kovasavnál. — Ebből 

 egyszersmind következik, hogy a nagyobb víztartalmú kőzetek (pl. agyagpalák) 

 könnyebben alakíthatók át, mint a vízben szegényebbek (pl. eruptivok). 



2. A hőmérséklet. Magas hőmérséklet elősegíti a vegyi folyamatok lefutá- 



