•2ii TÁKSUI.ATl ÜliYKK. 



egyrészt a Varasó-hegyröl, másrészt a Nagyhavasnak a Muntyének kucsulátai 

 szakaszáról ömlik alá. A vonzó leírást számos, igen szép kép élénkíti. P. K. 



7). Myskoyszky Emil bányafelügyelö : A Barlangokról, különös tekintettel 

 a pécsvidéki Mecsekbegység triaszmészkö komplexusában levő cseppkő- 

 barlangokra. (Pécsett, 1905; 30 oldal). 



A szerző', a ki a pécsi «Mecsek-Egyesületi) körében megalakította a spe- 

 laeologiai osztályt, működését az abaligeti eróziós basadékbarlang szakszerű 

 föltárásával kezdette meg. Barlangkutatásainak sikeres előmozdítása érdekében 

 igen ügyes munkában ismerteti a barlangtan (spelaeologia) föladatát, csopor- 

 tosítja a barlangokat, és részletesen leirja a pécsvidéki barlangokat s töbörö- 

 ket. Képekben is bemutatja a mánfai Kőlyukat, az orfűi Vízfőt, és az aba- 

 ligeti barlangot, a mely utóbbi a triasmészben eddigelé 4.')5 méter bosszúság- 

 lian van feltárva. P. K. 



(S.) HüENK, F. : Übe)' die Noiuenklalur i'Oii Zaiidodo)),. Centralbl. f. 

 Min., Geol. u. Paláont. l'.tU-5, p. 10- 12. Stuttgart 1905. 



A szerzőnek triaskorú diuosauriusokon végzett tanulmányai nyilvánvalóvá 

 tették, hogy az a számos nagy dinosaurius lelet, a melyek nevezetesen a dél- 

 németországi keuperböl Zanclodon laevis név alatt ismeretesek és a zanclo- 

 dou -márga elnevezésnek szolgáltak alapjául, a fajok, sőt a nemek egész 

 sorozatára széjjelbontandó. Szerző megállapítja a Z. lurvis faját s fölállítja a 

 zanclodonták családját. A család részére ugyanis az annyira megszokottá 

 vált nevet föntartandónak véli, miután a Z. Ikci'Ü is ide tartozik, bár a typusos 

 genus nem zauklodou, hanem plateosaurus (különösen PL Reiiiu/cri). Ennek 

 megfelelően azután a zanclodonta- márga (nem zanclodon-márga !) nevet 

 is lehet használni, ámbátor a régi gumósmárga (Knollenmergel) elnevezés 

 jobb. Kívánatos tehát, hogy a zanclodon név azokra a fajokra szoríttassék, a me- 

 lyeknek jár s a többi fajra a iilntroxaiint>: nevet válaszsziik. j: 



TÁRSULATI ÜGYEK. 



Szakülés. 



I'.IO.') )náÍHs hó S-án. Ehiök : dr. KocH Antal. 



1. Dr. PÁLFY MÓR a fflsökojaiieli és hoiczai armiyhányák geológiai viszn- 

 iiyairól értekezelt. 



.\ f el sö kaj an e 1 i aranybányákból jelenleg csak a Georgina-altáró s ezen 

 szint egyes részei járhatók be. Az altáró a Kajánpatak völgyében indul s iránya 

 nagyjában E — D-i, tehát megegyezik a völgy irányával. Kezdetben dacittufában halad, 

 majd a Manausa-hegy dacit kürtőjét érinti, azután újra dacittufában van hajtva 

 majdnem a Manausától északra fekvő amphiholandvxit ikerkúp kürtőjéig. A két 

 kúp kürtőjét körülbelül azon ponton metszi, a hol azok érintkeznek egymással. 

 Közvetlen a kürtő közelében már amphibolandesittufát találunk. A telérek iránya 

 közel E - D-i s itt is, mint az Érczhegység más pontjain, az eruptív kürtő szélét 



