NÉHÁNY MEGJEGYZÉS SEMPER MUNKÁJÁHOZ. 279 



területen levő és kimutatható vetődések hozták egy szintbe a mészkövet 

 a melaphyrral. A Kudolf-tárna azonlian már el van zárva s valószinüleg 

 Semper sem járhatta be. 



A Szevregyel hegynek — melyben egymásfelett közel 600 m magas- 

 sági közben vannak bányafeltárások — csu2:)án a kúpját borítja be a 

 quarczporphyr, alatta egészen alárendelt vékony quarczporphyr dyke-ok 

 törik át a Szevregyel fötömegét alkotó melaphyrtufát és brecciát. Ezen 

 dyke-ok elsejét a Krecsimyesdröl hajtott Klein-altárnában, kb. 780 m-re, 

 találták meg, mint ezt Sempee is említi. A kőzet még itt a legkevésbbé 

 bontott s helyesen jegyzi meg Sempee, hogy az nem daczittufa, mint a 

 bányászok hívják, hanem eruptív kőzet, de téved mikor azt írja, hogy az 

 ■«athmospheriliák tartós behatásán változtatta meg (p. 47), mert 780 m-re 

 befelé és kb. 360 m-re lefelé az athmospheríliáknak nincsen ilyen hatása. 

 Ezt is a vxilkáni utóműködés bontotta meg. 



Semper a teléreken két irányt különböztet meg. Az egyik párhuzamos a 

 qiiarczporphjT áttörésekkel, a másik 7 — St irányú s úgylátszik, hogy az altáró 

 quarczporphyr áttörését diagonálisan összeköti a DK-i bányarész eruptiv hasa- 

 dékaival. 



Az előbbi hasadékrendszert breceia telérek fellépése jellemzi; a breccia 

 melaphyr és quarczporphyr darabokból van összeragasztva. A quarczporphyr áttö- 

 rés közelében a quarczporphyr, más helyen a melaphyr az uralkodó, (p. 51 — .52) 



Quarczporphyr áttörést az altárnában — a múlt nyáron még bejár- 

 ható vágatokban — az említetten kívül csak a Eudolf-főtelér északi ol- 

 dalán és a Suhajda mentén a Il-ik haránt vágat és az u. n. « órcztömzs » 

 között találtam. Az ércztömzs környékén, hol a Suhajda, Károly. Antal 

 és Emma egymástól elágaznak, tényleg azt lehet látni, hogy a quarcz- 

 porphyr dyke hol egyik, hol másik szélét a SEMPEEtöl észlelthez hasonló 

 breccia kiséri. Oly helyeken azonban, hol a telérek a melaphyrtufákba 

 mennek át, legfennebb melaphyrbrecciát lehet találni, a melyben azonban 

 quarczporphyr darabok nincsenek. Valószínű, hogy miután S. mindig csak 

 melaphyrról ír ós a tufát és brecciát nem is említi, összetévesztette a 

 fennebbi — a telérek mentén különben is igen alárendelten jelentkező — 

 brecciát a melaphyrbrecciával. 



Nem lehet elfogadni SEMPEEnek a brecciás telérek képződésére adott 

 következő magyarázatát sem : 



(lEzeknek a brecciával kitöltött hasadékoknak keletkezését kapcsolatba kell 

 hozni egy hegynyomással, a mely a quarczporphyr eruptió csapásának irányára 

 merőlegesen, tehát körfllbelől 4b alatt hatott. Képződésükkel egyidejűleg a hasadé- 

 kokat a naellékkőzet letörött és szétdörzsölt részei kitöltötték. A brecciába zárt 

 quarczporphyr darabok, úgy látszik, hogy legnagyobbrészt a takaró porphyr- 

 kúpból (!) és az egyes telérszerű áttörésekből származnak; valószinüleg a telérek 

 keletkezésénél a helytálló kőzetből letöredeztek és a megnyílt hasadékokba kerül- 

 tek.» (p. 52) 



19* 



