298 GAÁL ISTVÁN 



4. Nodosana bacilhim, Defk. d. 2. ábra 1 — 3 rajzát.) 



1825. Nodosaria haciUum, Defr. Diót. des se. nat. 



1868. « latejugala, Gümbel. Beitr. z. Foram. -Fauna v. Nordalp. Eoeengeb. 



1868. « bacillxm, Gümb. u. ott. 



1875. « baciltum, Dkfr. Hantken : Clavulina Szabói rétegek faunája. I. r. 



1875. « latejiigiita, Gümb. u. ott. 



A palojtai lelőhelyről három nodoxavia példányt gyűjtöttem, melyek- 

 ről kitűnt, hogy a N. bacillioii, Defb. alakkörébe tartoznak. E helyen 

 néhány megjegyzést kívánok tenni azokra az eltérésekre, a melyek a 

 N. liacilluiii és N. lulcpKiata között fennállanak ; ezen meg,jegyzések 

 talán alkalmasak lesznek arra, hogy HANTKENnek e két faj esetleges egye- 

 sítését megpendítő eszméje testet öltsön. 



Az első példány ép. Hossza 12'.5 mm, szélessége 1'5 mm; 10 kam- 

 rája van, ennélfogva 1 — 1 kamra átlag 1:25 mm hosszú. A héjat 14, ha- 

 tározottan kiemelkedő, s megszakítás nélkül egész hosszában lefutó borda 

 díszíti. A szájnyílás egy kis kúpszerű emelkedésen van, radiális suga- 

 rakkal díszítve. 



E példány tehát eltérő a typusos hacülnmlól, mert hisz d'ORBioNY 

 11 mm hosszúságot, s már e mellett is 14 kamrát, 7 — 11 bordát, s a 

 kezdő kamrának a többiekét fölülmúló nagyságát sorolja föl, mint a 

 iV. affinis, d'ORB.-töl elkülönítő jellegeket. 



Sőt megtekintve d'OEBioNV rajzát, az is föltűnt, hogy míg ezen az 

 alsó 8 — D kamrát elválasztó sekély barázdák alig észrevehetők, példányo- 

 mon az egyes kamrák — a legfelső hármat kivéve — egyforma s szembe- 

 tűnő barázdákkal vannak elválasztva. Ennél is fontosabb azonban a kezdő 

 kamrának a következő 4 — 5-tel körülbelül azonos nagysága ; d'ÜRBioNY 

 szerint pedig ennek okvetlenül nagyobbnak kell lennie a többinél. 



Meg kell még említenem azt is, a mit egyébként az eddigi le- 

 írók figyelmen kívül hagytak, hogy a tüske-nyújtvány úgy d'ORB. raj- 

 zán, mint a budapesti egyetem palaeontologiai gyűjteményében megtekin- 

 tett példányokon, sőt az én másik két példányomon is mintegy folytató- 

 lagos meghosszabbodás, melyben a bordák összefutnak, addig a szóban 

 levő példány kezdő kamrája lekerekített s a barázdák elsimulnak, mielőtt 

 a tüske-nyujtványt elérik. 



Ennyi megkülönböztető jelleg folytán e példányt nem is a N. affi- 

 nis, d'OEB. fajjal, (mert hisz ezt a nagyon eltérő szájnyílás, a lapított 

 henger alak s a legkisebb kezdő-kamra tán eléggé elkülönítik), hanem a 

 lY. latejuyata, Gümb. fajnak Hantken könyvében közölt rajzával s a bu- 

 dapesti egyetem palaeont. intézetének anyagával hasonlítottam össze. 

 S csakugyan kitűnt, hogy ezzel is rokon, miután a jellemzés szerint a 

 i\. latejugala kamrái fölfelé veszítenek széleségükböl, számuk pedig 

 3 — 13. Leginkább megegyező azonban a kamrák hossza (1 mm), az 



