300 GAÁL ISTVÁN 



S La hozzávesszük a közös lelőhelyet és azonos kort. e példánj-ok 

 szerény véleményem szerint fajilag el nem különithetök egymástól. 

 Miután pedig nincs reá elég okunk, hogy önálló fajnak tekintsük e pa- 

 lojtai iiodosariát, áthidaló alaknak kell kimondanunk a haciUiim és la- 

 tejugata közt. ezzel kimondva e két faj összevonását. 



Mindenkép pedig a UúcjiKjala faj tartliatlansága tűnik ki, mint 

 ujabbé, 8 főként azért, mert hisz Gümbel leírása nem is lehetett alapos, 

 miután faját csak töredékek alapán állította föl, — a mit ö 

 maga is beismer. 



Kissé tán különösen hangzik, hogy Gümüel eoczén és Dbfrance 

 oligoczén faja közt :i mi mediterrán fajunk képezi az átmenetet. 

 Absurdum azonban - könnyen belátható — nem rejlik e tényben, mert 

 az ujabb vizsgálatok szerint a foraminiferák héjai nagyon változékonyak, 

 másrészt pedig a fajok hosszú életűek. — Ha tehát Defrance leírását 

 némikép kibővítjük, úgy Gümbel példányai, mint a palojtaiak, helyet fog- 

 lalhatnak a bacillimi fajban. 



A yodoi<aria hacUhmi, Defr. Jicja clérlieti <( 18 mm liosszúságot, 

 s az átlagos io mm szélességet: 7 — 14 horda díszíti. (NéDirh/ esetben 

 1 — 4 mcUékborda is hiÜiató). Kamrák száma 3 — 18, nagyságuk 08 — 

 í-?5 mm közt változik. A kezdó'-kamra sohasem kisebb a többinél, 

 gyakran fölfúvódolt s tüske-uyujtvá)iynyal van ellátva. Az egyes kam- 

 rákat elválasztó barázdák többé-kevésbbé jól kivehetők. A szájnyílás kis 

 kúpszerű kiemelkedésen van s radiális sugarakkal díszítve. 



Függélyes elterjedése az eddigi kutatások alapján az eoczén, oli- 

 goczén és mioczén rétegekre állapítható meg. 



Magyarországban a Kis-Svál)hegyről, Gellérthegyről, Újlakról, az 

 ottani oligoczén rétegekből és Ipolyságról (a kor nincs föltüntetve i gyűj- 

 töttek ösmeretesek. Különösen e legutóbbiak hasonlítanak föltűnően a 

 palojtaiakhoz ; e két lelőhely közelsége azonos korra és életviszonyokra 

 enged következtetni. 



5. *Rotalia soldanii, d'ORB. 

 ,i ' 6. *Truncatulina duteniplri. d'ORB. Gyakori. 



7. Astarte triangularis, Mont. 



8. Cardiuni kp. (edule, L. ?) A látható jellegek a mediterránban 

 ritka edule fajra vallanak; miután azonban csak kőbél fekszik előttem, 

 nem merem azonosítani. Halaváts ' Csiklováról. míg Koch'- a sze- 

 li styei lajtamészböl sorolják föl. 



Ily kedvező viszonyok közt élhetett az la. példány, mely tényleg nem is mutat föl 

 mellékbordákat, bordáinak száma pedig csakugyan 14! 



í Halaváts Gt.: Fölvételi jelentés 18S4-ből. (Földt. Közi., XV. k., 318. 1.). 



2 KocH A.: «Az erdélyi medencze harmadkori képződm.» II. k., 1,52. 1. 



