306 GAÁL ISTVÁN 



14. Kri'ilia sp. (puxilla, Phil. ;>l Az elöbliinél ritkább. 



15. Léda cf. pellucida, Phil. Kisebl> a typusnál. 



16. Lima cf. iv/lnta, Chemn. Teljesen friss, fénylő állapotban lévő 

 héj. Kis méretei föltűnök. Höenes szerint a wieni medenczében is igen 

 ritka, míg hazánkban ezen kívül csak Lapugyon találták. Lehet, hogy 

 több és jobb anyag alapján új fajnak fog Ijizonyulni. 



17. Lhnopsi^ aiirita, Brocch. Apró példánya köbelének méretei: 

 9 mm : 9'5 mm. Kicsinysége mellett is jól fölismerhetök a faji jellegek 

 s így a L. aurila-t a magyarországi mioczén-rétegekben is meg lehetett 

 állapítani. 



18. Mádra tria)}gula, Pien. (?) Gyönge megtartású köbéi. 



19. Ostrea digüalina, Dub. (juv.) Két darab, teljesen ép felső teknő. 



20. Pecten (Amusium) a'islalus, Bronn. Ritka. 



21. Pecten (Amusium) cristahis, Bronn. nov. mut. meiHlernineus. 

 (1. a 2. ábra 4 — 5. rajzát a 297. oldalon). A szakalli puhate.stüek állandó s 

 szinte jellemző kicsi termetét e fajnál is tekintetbe vettem. Miután azon- 

 ban 3 elég ép héj s számos töredék csaknem tökéletesen egyforma 

 nagyságú alakra vallanak s ugyanezt tapasztaltam a palojtai anyagom- 

 l)an talált példányokon is. nagyobb figyelemre méltattam e körülményt. 



Hörnes és GoLDFUss rajzaival hasonlítva össze példányaimat, kiiünt, 

 hogy ezektől nem csupán az állandóan kisebb méretekben (átlag 21 mm 

 magasság s 22 mm szélesség), hanem a héj laposságában, s igen finom 

 radiális vonalú díszítésében is eltér. Bordái — számra nézve 18 — szin- 

 tén alig észrevehetően emelkednek ki. 



Az irodalomban Hilber * említ hasonló alakot, a melynek ügy le- 

 írása, mint rajza ráillik példánj'aimra. Megfigyelései alapján már ő is 

 megpendíti az elkülönítés eszméjét. 



Tekintve tehát, hogy úgy a badeni agyagban és a galíciai mioczén- 

 ben (Bobrka, Podmonasterze), mint a Szakállon és Középpalojtán talált 

 példányokon az említett jellegek állandóak, ez alakot annyival is inkább 

 elkülönítem, mert úgy Szakállon, mint Középpalojtán elég gyakori. 



22. Pecten cf. fiarmenticii(s. Goldf. 



Három tökéletes megtartású héj s két igen jó kőbél került ki a 

 szakalli lelőhelyről. Jórészt megegyeznek Goldfuss rajzával, meg kell 

 azonban jegyeznem, hogy — különösen a 2 kisebb példánynál — a bor- 

 dákon keresztül vonuló növési vonalak megvastagodtak s így elég föl- 

 tűnő díszét képezik a héjnak, míg a typusos alaknál a bordák simák 

 és végeik felé tölib mellékbordára oszlók. 



• HiLBEE : Neue und wenig bekanntt Conchylien aus dem ostgalizisehen 

 Miocán. Wien, 188á. 



