ADATOK AZ OSZTROSKI-VEPOR ANDESIT-TÜFÁINAK MEDITERRÁN FAUNÁJÁHOZ. 307 



Hogy példányaimon ez nem látható, hajlandó vagyok fejletlensé- 

 göknek tudni be, annyival is inkábh. miután a legnagyobb hasonlót leg- 

 inkább a typusoshoz. 



Az említett növekedési vonalak — s általában az egész habitus 

 is — a.P. i'eiiustus, GoLDF.-hoz teszik hasonlóvá ezt az alakot. Hogy e kettő 

 nem lenne-e egyesíthető, azt a sorozatos gyűjtés van hivatva eldönteni? 



Föltűnő kicsiny méreteiket azonban el nem mulaszthatom följe- 

 gyezni: a legkisebb u. i. 6 mm magas és ugyanannyi széles, míg a leg- 

 nagyobbnál a méret 12: 12 mm. Hazánkban csak Buj túrról említi az iro- 

 dalom. 



23. Pecteii (Vola) Felderi, Kaeree. A föltűnően részaránytalan állat 

 jobb teknője vau gyűjtésemben. Ez egészen sima és nagyon lioltozott. 

 Kareer ' rajzával teljesen azonosítható, azonban feltűnően kicsi, átmé- 

 rője csak 16 mm. 



24. Venus islandicoides, Lam. 



25. Venus sp. 



26. Dentalium ivourvum, Een. Gyakoriságát tekintve a szakáll! 

 tufának legközönségesebb alakja. (Mintegy 28%.) Különös, hogy Közép- 

 palojtán nem fordul elő. 



27. Dentaliwií, nov. sp. ? 



A kisebb fajok közül való. A héj igen- vékony és lapított henger- 

 alakú; keresztmetszete tehát kerülék. Kissé hajlott; fénylő. Fölületét 

 hármasával egymáshoz közelebb álló gyűrűk díszítik. E gyűrűk azonban 

 nem bemélyedések, — mint a 1). ebiü'uetim-on és Jani-n, hanem csupán 

 a héj anyagának (talán vastagsági) változásától előidézett fénytörési ár- 

 nyalatai. Mind e mellett világosan kivehetők. Az egyes hármas-gyűrűk egy- 

 mástól kb. r.5 mm-uyire vannak. 



A ]). eburneum-tó\ a héj vékonysága, lapított alakja és a fent leírt 

 gyűrűkben különbözik ; míg a D. Jani. HöEN.-től még távolabb áll, hiert 

 ennél a héját díszítő gyűrűk még az eburneum-énál is sűrűbben sora- 

 koznak. 



Csupán egyetlen fogyatékos példányom van a szakalli tufából, azért 

 egyelőre nem merem határozottan új fajnak venni. 



28. Cerithium, sp. 



29. Pijrula (Ficula) condita, Brong. 



30. Trochus cf. patulus, Beocc. Kisebb a typusosnál. 



* F. Karkee: Geologie d. Kaiser Franz Josefs-Hochquellen Wasserleitung. 

 Wien 1877. 



