ADATOK A VERESPATAKI KIRNIK KŐZETÉNEK PONTOSABB ISMERETÉHEZ. 315 



r/íyoZi7/i-nak nevezett kőzetnél. Eichthofbn ezen korviszonyban kételkedik.* 

 Hauee előbb trachytporphiir-na,]í, majd később részint igazi rhyolith-Tiak, 

 részint átalakított qum'rztraclijil-nak tartja a STACHEval kiadott erdélyi 

 munkájában, a melyek egymással kajícsolatban lépnek fel.- Doelter a 

 porphyrokhoz találta hasonlónak, '' de a kora miatt Tschermak után '' a 

 tnii-htitokhoz sorozza. Posepny előbb qnarczporplryr-nak,'' majd később 

 daczit-nak'^ nevezi. Winkler B. daczit-nak vagy quarczporphijr-nak 

 Írja le." 



A későbbi leirók majd mind megtartották a daczit nevet. Szabó J. 

 orthoklas-quayczti'acJij/í-nak nevezi, de zárójelben utána teszi, hogy 

 daczil.^ Ugyanígy jelöli Gesell is jelentésében,'' míg Schafarzik felem- 

 lítve, hogy 6 kőzet az irodalomban mily különböző nevek alatt szerepel, 

 Posepny és Szabó után egyszerűen csak daczit-n&k mondja, a nélkül, 

 hogy maga közelebbről megvizsgálta volna.'" A helyes meghatározást 

 KocH A. adta, a mikor liparit-nsik nevezte," ámbár ő sem ismerte a 

 kőzet eredeti alakját. 



Sempee háromféle közetet különböztet meg, még pedig : 



1. daczit-ot labradorittal quarczdihexaederekkel és quarczszegény 

 alapanyaggal. Ez megfelelne a Tschermak-íóI leirt kőzetnek. 



rí. rliiiolith-ot, fehér, tömör, quarczban szegény alapanyaggal, ortho- 

 klas földpáttal s quarczdihexaederekkel. 



3. rhyolith-ot, porosus, tajtkőszerű alapanyaggal, quarczkiválások 

 nélkül.*- 



Smlített kirándulásom alkalmával a Csetátyétól délre nyúló hegy- 



' Bichthofen; Studien ans den ungar.-siebenb. Trachytgeb. (Jahrb. d. k. k. 

 geol. E.-A. XI, p. 213—214). 



- Haueb u. Stache : Geologie Siebenbürgens, p. 61. Wien 1863. 



^ Doelter : Aus dem siebenbürg. Erzgebirge. (Jahrb. d. k. k. geolog. E.-A. 

 24. köt. 1874. p. 29.) 



* Tschermak: Porphyrgesteine Österreichs. p. 203. 



5 Verhaüdl. d. k. k. geol. R.-A. 18G7, p. 99. 



« Verbandl. d. k. k. geol. R.-A. 1870, p. 95. 



■^ Winkler B. : A verespataki aranybányászat geológiai viszonyai. (Földtani 

 Közi. I, p. 67. 1871). 



s Szabó J. : Az abrudbánya-verespataki bányakerület és különösen a veres- 

 pataki orlai m. kir. Szt.-Kereszt altárna monographiája, p. 299. (Magy. Tudom. 

 Akadémia Jlath. és Természettud. Közlem. XI. 1876. p. 293). 



9 M. kir. Földt. Intézet évi jelentése 1898-ról. p. 1U8. 1900. 



10 Földt. Közi. XXX, 1900, p. 9. 



11 KocH A. : Az erdélyrészi medencze harmadkori képződményei. II. Neogén- 

 csoport, p. 203, Budapest 1900. 



12 Semper : Beitráge zur Kenntniss der Goldlagerstátten des Siebenbürgischen 

 Erzgebirges. (Abhandl. der kgl. Preuss. geolog. Lanilesanstalt. Neue Folge. Heft 33. 

 Berlin 1900). 



