3á0 IRODALOM. 



tanulmányozásából levont következtetéseket szerző nyolcz 2'üntban csoporto- 

 sítja, úgymint: 



1. — Észak-Amerika és Grönland felső krétakorú cinnamomum- 



maradványai az ez ideig ismert legrégibbek. 



2. — Az óviliígban cinnamomum-maradvány csakis a harmadkor- 



ból ismeretes és ennek oligoczén- s mioczén-flórájának 

 uralkodó növénye. 



3. — Európából a cinnamomum a plioczén végével teljesen ki- 



szorult. 



4. — A geológiai múltban a cinnamomumnak Európában ugyan- 



azon fajtypusai voltak az uralkodók, mint mai elterjedési 

 területén. 



5. — Csak egy, Észak-Amerikából ismert krétakorú typus veszett 



ki, minden egyéb fajtyijus az említett geológiai korok óta 

 változatlanul fönmaradt. 



6. — A cinnamomum a jelenben csak a keleti monsun-terület 



lakója és létezése a nagymértékíí évi csapadékok (200 cm 

 körül) területéhez van kötve. 



7. — E hasznos növény elterjedése a jelenben csak mesterséges 



tenyésztéstől várható, a milyenek Amerikában és Afrikában 

 kielégítő eredményekkel jártak. 



8. — Az éghajlattal szemben kifejtett alkalmazkodó képességénél 



fogva a cinnamomum épen nem biztosan jellegző geoló- 

 giai vezérkövület. 



Mindezen általános tudnivalók után szerző áttér a eiunamomum-nem 

 részletes tanulmányára, mely «Tüzetes rész» czimmel a munka legnagyobb és 

 legbecsesebb része. Öt csoportban tárgyalja Európa, Ázsia, Amerika, Grönland 

 és Ausztrália ősvilági cinnamomum-fajait, fajtypusok szerint elrendezve. Csak 

 ha e részt, a hozzá tartozó ábrákkal áttekintjük, értékelhetjük valójában azt 

 az óriási munkát, melylyel ennek feldolgozása járhatott. Minden eddigelé ismert 

 cinnamomum-faj kritikai leírását követi a kétes és törlendő fajok scra, me- 

 lyeknek sorsát szerző, hogy alapos megfontolás révén állapította meg, bizo- 

 nyítja a minden egyes fajnál felsorolt töméntelen irodalmi adat. Első sorban 

 a palaeontologusra nézve becses az egyes fajoknak geológiai korok szerint el- 

 rendezett lelőhelyjegyzéke, valamint a két térképmellékleten ugyanily néző- 

 pontból kijelölt ősvilági elterjedése. 



Az ezekben röviden ismertetett munkájában szerző két, a sorok közt 

 olvasható tanulságot nyújtott a természetkutatóknak. Egyrészt egy újabb meg- 

 dönthetleu bizonyítékát adta a szerves világ egyenes leszármazásának, midőn 

 a cinnamomum-nemnek a krétakortól napjainkig követhető typus-állaudóságát 

 felismerte ; másrészt arra oktat, hogy nem az válik hasznára a tudománynak 

 s így közvetve az emberiségnek, ha mindmegannyi tapasztalati anyagunkat 

 elkülönítve tartani törekedünk, hanem ha ezen tapasztalatokat összegezve, a 

 részletekből az általános tanulságot levonjuk. . László G. 



