S8H KORMOS TIVADAK 



Az utóbbival együtt élt neritina-faj. a .V. Aikkie. közelebb áll a 

 A'. Prerostiana-hoz, mint a A^. Gizekte-hez, a mely — alakját te- 

 kintve — inkább a A'. jluviatilif< L. ősének volna tekinthető. Ez arra vall. 

 hogy a ma nálunk élő neritina fajok egy közös őstől származtak, amely- 

 ből idővel többfelé történt elágazás. A M. Tóllii pedig a Püspökfürdő- 

 ben ma élő melanopsisok leszármazásának nem közvetlen tagja, hanem 

 egy mellékágat képvisel, a melynek keletkezése és fennmaradása, úgy 

 látszik, a mésztufa képződésével volt összefüggésben. A M. Purrejissi s a 

 M. himgarica, minthogy életviszonyaik mindvégig kedvezők maradtak, az 

 evoluczió eredményeként ma is élnek, holott a M. Tóihi valószínűleg 

 akkor pusztult el, mikor mésztufa többé nem képződött s a midőn ezzel 

 egyidejűleg kétségtelenül a források egy része is kiapadt. 



Az elmondottak tekintetbe vételével a leszármazást ügy gondolom 

 a legvalószinűbbnek, ha a legmélyebben elöfoi-duló M. Ilazdyi-i vesszük 

 a kiindulás pontjául. 



Ebből kétségtelenül két különböző typus felé történt elágazás. A'fő- 

 ág az, a melyből a M. Sikorai és később a M. Parrei/ssi alakultak ki. 

 Ebliől egy mellékág keletkezett, a mely a .¥. xublanceolala-i a végül a 

 yi. imngarica-i eredményezte. S ha meggondoljuk, hogy a ma élő püs- 

 pökfürdői melanopsis-fajok közül a :V/. Parrciissi a legmelegebb vízben, 

 a 34"-os főforrások közelében tenyészik legsűrűbben, holott a M. Iiun- 

 garica a melegebb helyeken sohasem, hűvösebb (26 — 28°-os) mellékerek- 

 ben ellenben nagy számban található, sőt a mennyire kisérleteimböl tu- 

 dom : 10 — 12 fokos vízben is baj nélkül megél — akkor nagyon valószí- 

 nűnek látszik, hogy a M. subluvceolata kiválását a M. Sikorai alakköré- 

 l)öl szintén hőmérsékleti különbségek okozták. Erre vall a kettő közt 

 nagyszámban előforduló átmeneti alak is. a melyek szintén a közös 

 eredet mellett tanúskodnak. Másként el sem képzelhető, hogy a függőle- 

 ges elterjedésben két lépcsőzetes alak közt (M. Sikorai és M. I'arreyssi), 

 a melyek alalcilag egymáshoz rendkívül közel állnak, egy harmadik — nem 

 lépcsőzetes — foglaljon helyet, mint lia föltesszük, hogy abban az idő- 

 lien. a mikor ez a közbülső alak élt, az életviszonyok részben megváltoz- 

 tak s egy ilyen forma kialakulása vált szükségessé, (erre utalnak az át- 

 menetek a M. Sikorai ós a M. SuhJuiireoUila közti, míg később isméi 

 változván az életviszonyok, ujbol a régeljiii — de talán megfelelőbb — 

 forma lépett előtérbe. A közbülső alak (a M. Suhlanceolata) azonban 

 szintén fennmaradt utódaiban (M. íiiDigarica), amelyek az imént elmon- 

 dottakat azzal támogatják, hogy — legalább részben — más életviszo- 

 nyok közt élnek s ehhez alkalmazkodtak. Lehetséges, hogy ha a M. kun- 

 (/arica-t kényszeritenők arra, hogy hosszú időn át 8— 10 fokkal melegebb 

 vízben éljen, újból alakváltozás állna elő. 



