396 KORMOS TIVADAR 



7. Melanopsis Hazayi, Bris. 



(II. túbla. 3. ábra.) 



Melanopsis Hazayi, Brus. I. cit. p. 11-2. 



« " var. unifilo.ia ibid. 



« « « bifilosa ibid. 



« " • megalotyla ibid. 



« • « clongata ibid. 



« « « carinata ibid. 



« I' II i'ontracta 1. cit. 112. 



Leirás : Háza kicsiny, vékonyhéju. fokozatosan é.s csak nagyon ke- 

 véssé hegyesedő, a kanyarulatok száma G — 7. a melyek gyorsai>ban növe- 

 kednek, mint az előbbi fajoknál. Az utolsó kanyarulat jóval magasabb, 

 mint a spira s az embryonális búbrész ritka kivétellel mindig lekopott. 

 A felületet nem ritkán spirális fonalak díszítik, a melyek közül egy-kettő 

 néha erőteljesebben fejlett ; a többi azonban legtöbbször csak nagyítóval 

 látható. A kanyarulatok felső széle majdnem egészen sima. ügy, liogy a 

 varrat csak nagyon kevéssé liemélyedö. A növési vonalak jól láthatók, sőt 

 nem ritkán léczszerűen kiemelkednek. A kéreg gyengén vagy erőteljesen 

 fejlett. A szájnyílás elliptikus : felső szögletén kissé hegyes, alul csa- 

 tornaszerü. 



Magassága \ű — 13 mm, vastagsága •") — 6 mm. A szájnyílás öble 

 5—6 mm. 



Bkusina megemlíti, hogy ő a rövid példányokat tartja jellemzőnek, 

 a melyeket var. contrarla névvel jelöl. A megnyúltabb alakot pedig var. 

 elomjata néven szintén külön változatként említi. Ezeken kívül még négy 

 változatot sorol fel (var. wiiftlo.^a, Jnftlosa, carinala, i)>egalntyla), me- 

 lyek közül az utolsót minden megjegyzés vagy ismertető jel nélkül 

 bagyja. 



A fonalas példányok különválasztása, mint azt már a .V. Parreynsi 

 leírásánál kiemeltem, teljesen felesleges. Csakis abban az esetben kellene 

 e fonalaknak fontosságot tulaj donitanunk, ha tudnók a jelentőségüket és 

 keletkezésük okát. Addig azonban, míg ezt nem ismerjük, csak úgy — 

 mint sok más — ez is a megoldatlan kérdések közé tartozik. Annyi azonban 

 kétségtelen, hogy — mivel a fonalak annyi változatban fordulnak elő s 

 oly sok eshetőségnek vannak alávetve — nem szolgálhatnak mindmeg- 

 annyi külön változat alapjául. 



A var. roiilracta s a var. dongafa közt van ugyan különbség, ha a 

 szélsőségeket nézzük; a kettőt azonban szintén annyi átmenet köti öss/e, 

 hogy külön változatokul ugyancsak nem tekinthetők, nem is szólva a 

 var. me(jalot.yhi-ró\, melynél egyetlen szó, jellemzés sincs s így számba 

 sem jöhet. 



