414 ISMHUTKTl'.SEK. 



azokat a fő türésvoiialakat. melyek nagyrészt a cseh táblát határolják vagy 

 belső tagozását okozzák. 



A következő fejezetek már raost az egész tömeg egyes tagjait fejtegetik 

 részletesen. Megismerkedünk először (II. és III. fejezet) a déli kristályos kö- 

 zetek alkotta fensikkal, mely déli Csehországból kiterjed Bajorországra, Felső- 

 és Alsó-Ausztriára és Morvaországra. A kristályos paláknak és tömeges köze- 

 teknek nagy változatossága jellemzi ezt a területet és valószínűnek látszik, hogy 

 ez a szilárd kőtömb, mely nagyrészt az azoos idők óta nem került a tenger 

 színe alá, képezte azt a mozdulatlan sarkkövet, melyen az Alpok harmadkori 

 huUámvetése megtorlódott. Nevezetes grafit- és érez (arany-) telepeit a szerző 

 szintén leírja. 



Erre az őskori alapra rakodtak az első kövülettartalmú rétegek; először 

 ugyanis még félig kristályos prekambri üledékek, később az alsó silur palái és 

 quarczitjai. Csehország közepe táján találhatók a silur kövületek gazdag tele- 

 pei, melyeknek első alapos tanulmányozása és tagozása Babrande nevéhez fűző- 

 dik. Pribram híres bányászata szintén ezen fejezetben talál helyet. 



A silur után a devonkor, utána pedig az alsó karbonkor hagytak itt 

 hatalmas üledékeket és mindezeket a varisc tömegmozgás erősen összegyűrte 

 és később törésvonalakon feldarabolta. A varisc ív külső szélén még az alsó 

 karbonrétegek, a belsőn már csak a devoniak vannak ily módon gyűrődve és 

 itt bosszú törésvonalak között lesülyedt a silur- és devonképződményeknek 

 egy része, mely ezáltal elkerülte az utókor abrasióját. A devon tengeri kor- 

 szaka óta egész a fiatalabb krétakorig nem találunk Csehország belsejében tiszta 

 tengeri üledékeket, de a felső karbonkorban hatalmas széntartalmú édesvízi 

 üledékek borítják annak nagyrészét és a permkorszak is nevezetes szárazföldi 

 és édesvízi képződményeket hagyott hátra. A permi képződményeket csakis 

 az afrikai sivatagok szárazföldi törmelékhalmazokkal lehet összehasonlítani. 



A felső krétakornak óriási transgressiója, mely három világrészre kiter- 

 jed, sőt Amerikában is érvényesült, a cseh táblára is átnyúlt és mint ceno- 

 mani, turoni és senoni rétegsorozat Szászországnak egy kis részét, Csehország- 

 nak egész északi és keleti felét és Morvaországnak egy részét is elborította. 

 A cenoman-homokkőuek (Quadersandstein) kiterjedése a mostaninál valószí- 

 nűleg még jóval nagyobb volt, de denudatió által terjedelméből sokat vesztett. 

 Ezen képződmény tájképi sajátságait a szerző nemcsak leírja, hanem számos 

 sikerült ábrában is bemutatja: az ú. n. szász Schvreiz feltűnő sziklaalakjai, 

 meredek falai, elszigetelt tornyai, lapos tetejű bástyái a cseh területen ismét- 

 lődnek. 



Egészen más tájképet mutat be a VI. fejezet. Csehország északnyugati 

 részében, a határt képező Erczhegységtől délre, egy hosszú lesülyedt medencze 

 van, melyet a harmadkorban édesvízi üledékek és változatos eriiptiók kitöl- 

 töttek. Kétféle kincset rejt ez a medencze, először hatalmas barnaszéntelepe- 

 ket, melyek élénk bányászat tárgyai, másodszor számos ásváuyforrást, melyeknek 

 Teplitz, Karlsbad, Marienbad, Franzensbad fürdői köszönik világhírüket. Az 

 igen érdekes és változatos eriiptios képződmények, főkép basaltok és phouo- 

 hthok, a geológia történetében jelentékeny szerepet játszottak, mikor hozzájuk 



