418 ISMERTETÉSEK. 



oldal gazdag perm-mesozoi képződményei E ra való dülésükkel tulajdonképen több 

 parallel fekvésű ferde ránczuak feloluek meg. melyek D-felé vannak áttolódva. 



A maghegységek külső vonulatában találjuk a Kis-Kárpátokat, az Ino- 

 vecz hegységet, a Sucby és a .Mala Maguráfc, a Mincsót, a Kis Krivánt és a 

 Zj in-hegységet. Ezeknek a magvát gránittömzsök és kristályos palák képezik. 

 a melyekhez túlnyomóan assymetrikus, egyoldalii elreudcződéssel a magas tátrai 

 és subtálrikus perm. triász és jura lerakódások képezte ránczpikkelyei támasz- 

 kodnak liozzá. E ránczosodás legtöbbször a hegységek (Kis-Kárjiátok és Tátra- 

 Kriván) külső — ÉNyi — oldalán található : belső szélükön ellenben törések 

 jellemzik őket. 



A maghegységek belső zónájához tartoznak ellenben a Tribecs, a sel- 

 mcczi szigethegység, a Lubochny a- hegység, az Alacsony-Tátra, a Branyiskó- 

 hegység, a Vjepor és a szepes gömöri érczhegység és végre a zempléni szi- 

 gethegység. Ezeket a hegységeket fóleg az elszigeteltség és a symmetrikus 

 tektonikájuk jellemzi. Belső oldalaikon olyau törések, minők a maghegységek 

 külső sorozatánál előfordulnak, nem találhatók. 



Thlig művének egyik legérdekesebb fejezete az, mely a Kárpátok szirt- 

 vonulatáról szól. Kimutatja, hogy a szirtek genesisének megmagyarázására 

 nézve sem az átdöfési teória, sem pedig a horizontális áttolódás'nem fogadható 

 el. Nagy súlyt fektpt ellenben mindenütt a konglomerátokra, vagyis az trans- 

 grossió kavicsképződményeire, a miből kitüuik, hegy a szirtek vonulata nem 

 a ílyschnek ránczosodása, hanem hogy ez már ennek képződését megelőzőleg 

 is létezett. A felső kréta transgressiója először borította el e vonulatot, a par- 

 tokon konglomerátok, majd pedig finom iszapos üledékek (puchói márga) 

 keletkeztek. A kréta és a harmadkor határán azután a belső kárpáti hegysé- 

 gek felgyürődése a szirtek vonulatát is magasabbra emeli, úgy hogy a közép- 

 eoczénnek visszatérő és újból transgredáló tengere megint parti konglomerá- 

 tokat képez. Innen van az, hogy a szirtek környéke erősen fel van töltve 

 óharmadkori terrigén üledékekkel, s hogy az egyes szirteket még ma is 

 óharmndkori lerakódások választják el egymástól. Ezen többszörös vízelborítta- 

 táson kívül azonban még egyre tartó ránczosodások alakították tovább a szir- 

 tek zónáját. A szirtek vonulata ugyanis nemcsak a maghegységek felsőkrétakor 

 előtti és utáni ránczosodásának volt kitéve, hanem ezenfelül még az óharmad- 

 kor utáninak is, annak, a melytől a kárpáti homokközóna fel lett támasztva. 

 Ennek az utóbbi ránczosodásnak a hatása ép a szirtek vonulatán törött meg, 

 úgy hogy a szirtvonulat belső oldalán található óharmadkori üledékek már 

 nem részesedtek ezen ránczosodásban. 



Magában a szirtvonulatban azonban még erősen érvényesült e ránczo- 

 sodásnak ereje, mely végeredményben oda fejlesztette e hegység tektonikáját, 

 hogy a mesozoos szirtek és a klasztikus flysch közötti eredetileg uralkodott 

 discordantiát elsimította. 



Végeredményben tehát Uhlig a szirtek vonulatát oly eredeti hegység- 

 nek tartja, melynek ma még csak a csúcsai érnek ki a felszínre, míg töve- 

 gyökere a föld méhében rejlik. 



A IX. fejezetben a keleti Kárpátok régi hegységével foglalkozik a szerző ; 



