A MAROS-KŐRÖS KÖZÉNEK ERUPTIÓS KÖZETKI ARAD ÉS HUNYADVÁRMEGYÉK RÉSZEIN. 483 



Szorosan a biotilos liparithoz csatlakozik a Vikától É-ra (473 m es 

 tetőtől É-ral fellépő kőzet. 



Téglaveres, üvegesen fénylő alapanyagából sok apróbb Quarcz és 

 Sanidin vált ki. M. a. Uralkodó beágyazása a remekül corrodált Quarcz, 

 melynek a corrosió következtében keletkezett üregeibe, gyakran spherulitok 

 nyúlnak be. 



A Sanidin olykor karlsbadi ikreket képez ; tengelykeresztje alig 

 nyilik kétfelé s felületes vizsgálásnál csaknem egytengelyű ásvány benyo- 

 mását teszi. Plagioklas csak alárendelten fordul elő. 



Alapanyaga mikrofelsites s érczporral van bebintve s ennek íluidalis 

 elrendezése miatt kuszált rajzokat mutat. Ezen Axiolit szalag és egyéb 

 alakú terek spherulitesek ; a2:iróbb Hanidin és Quarczroncs is található 

 benne, melyek a magmában uralkodó intensiv áramlásról tanúskodnak. 



Az előbbitől eltérő kőzet lép fel Vikától É-ra és Godinesdtől D re. 

 Benne helyenként tojásdad foltok találhatók, melyeknek belseje barnás- 

 vereses, apró magnetit porral telt — tehát már dissociált — Aniphibol, 

 körülötte Augitból, Földpátból és Magnetitből álló koszorú található. Igen 

 ritkán lép fel Angit is. A csiszolat főrészét 0"5 — 1 mm nagy Plagioklas 

 teszi. Sanidin csak alárendelten látható. A Földpát szemnagysága folyton 

 kisebbedik, egy része (0'06 — 0'15 mm) már az alapanyaghoz is sorolható. 

 Generacióbeli különbség itt tehát nem észlelhető. A Földpát után maradó 

 helyett érczporral telt mikrofelsit tölti ki, mely bomlás folytán erősen 

 vashydroxydos. Ezen kőzet már a trackytok felé hajlik. 



Hólyagos liparit-láva. 



Guraszádán (Plesa feletti kőfejtő) fordul elő. Vereses- sárgás, érdes 

 tapintatu kőzetek, nagy (10 — 40 mm-es) lencseszerü üregekkel, melyek 

 főleg tridymites an3'aggal vannak kitöltve. Beágyazás gyanánt gyéren 

 Biotit, Sanidin, itt-ott Amphibol is kitűnik. 



M. a. Beágyazásokat alkot a MiTOxen, a karlsbadi ikreket formáló 

 Sanidin, ritkán a Plagioklas is s végül egy Ainphibolra emlékeztető 

 ásvány. Általában azonban a beágyazások csak igen gyéren léjjnek fel. 



Alapanyaga kitűnően litbophysás, s érczporral behintett mikrofelsit- 

 ből áll. A lithophyosák színtelen üveggel, apró Sanidin- és Quarczszemek- 

 kel, de főleg Tridymittel vannak kitöltve. Az utóbbi a jellemző cserépszerü 

 elrendezést mutatja s olykor 0':f5 mm nagyságot is elér. 



Végül legyen szabad dr. Papp Kírolt úrnak szíves felvilágosításaiért 

 és dr. Emszt Kálmán úrnak az elemzések szíves elkészítéseért hálás 

 köszönetemet kifejezni. 



