498 TREITZ PÉTER 



oxydálódnak, a humusnak hamurésze a fedő vízrétegben feloldódik, a szerves 

 rész pedig szénsavra, vízre, mocsárlégre bomlik. E cliemiai folyamatok együtt 

 azt eredményezik, hogy a talaj végre egészen világos sziníívé válik, sőt sok 

 esetben teljesen meg is fehéredik (pl. a Duna völgyében Dunapataj rétjének 

 földje, a Hanságban egyes foltokon stb. egész fehér az altalaj). 



Más esetben kiszárad a talaj, mielőtt a benne lévő humusos alkotórész 

 eléghetett volna, csak éppen addig volt víz alatt, a míg benne vagy jobban 

 mondva rajta, néhány vasborsó kialakulhatott. Kiszáradás után pedig oly:in 

 magasra került, hogy a víz nem borította el többé, mindig száraz állapotban 

 volt; továbbá a vizes időben keletkezett humusz a meszet teljesen kivonta 

 belőle, így tehát szárazon és szénsavas mésztartalom nélkül a földben lévő 

 nagy mennyiségű humusz még nem oxydálódhatott, a talaj eredeti fekete 

 színe megmaradt. 



Találunk tehát vasborsót világos kékesszürke vagy fehér 

 talajban, melyben nincs humusz már és találunk erősen humu- 

 szos fekete talajban, a melyben még a humusz meg van. Eégi, pl. 

 diluvialis nagy pontusi korú agyagrétegek általában tartalmaznak vasborsót. 

 Ezeknek képződése hasonló körülmények között folyt le, s ezek eredeti álla- 

 potukban mindig világosszürke színűek, kékesek, zöldesek. 



Ha azonban később erdő keletkezik rajtuk, a talajba több humusz jut ; 

 ez az erdei humusz a szürke talaj vasoxydul vegyületét feloldja s oldatával a 

 talai vékonyabb-vastagabb rétegét átitatja, Az erdő kipusztulása \úán, ha a föld 

 felszíne a levegő közvetlen hatásának hozzáférhető lesz, a humuszos rész kiszárad, 

 s lassanként a légkör osygénjének hozzájárulásával teljesen elég. A humusz- 

 ban lévő vas a szerves rész elégése után is megmarad a földben és az oxydá- 

 tióban is részt vesz, t. i. vasoxydhydráttá alakul át és a talajt vörös színűre 

 festi. Ilyen körülmények között vörös színű földrétegben is talá- 

 lunk vasborsót. 



Az alföldi legfiatalabb fekete agyagtalajban is igen sok vasborsó van. 

 A folyamszabályozással kiszárítottt vízállásos helyeken, sokszor a felszínen is 

 igen sok, 8 10 mm nagyságú vasborsó található. De apróbb vasborsó szeme- 

 ket (2 — S mm átmérőjűek) minden alföldi fekete talajból "kiiszapolhatunk. 

 A Tisza és mellékfolyóinak régi árterein mindenütt találtam ilyen fiatalkorú 

 vasborsókat. 



A löszben vasborsó nincs. E kőzet mindig, keletkezésének egész ideje 

 alatt száraz volt, igy benne az ochreaceak sporai nem fejlődhettek ki s vas- 

 borsó sem alakulhatott. 



A lösz alatt levő árterületi lerakódásokban, az öntésföld rétegekben, helyen- 

 ként nagy számban van vasborsó vagy hasonló keletkezésű vasconcrétió. 



Az alsó rétegek kék agyagjában sok van, de rendesen két réteg érint- 

 kezésénél találni tömegesen, a régi tófenék felszínén, az ezt befedő liomok 

 vagy agyagos iszap alatt, a mint a tóban vagy mocsárban kialakultak s iszap- 

 pal elboríttattak. 



Az Alföldön a lösz alatti rétegekben nem csak vasborsó szemeket, hanem 

 sokszor hosszúkás és elágazó eoncrétiókat is találunk, mely utóbbi alakok 



