TÁRSULATI ÜGYEK. 499 



gyökérdarab vagy szárrész köré rakódott ochreacea lepényből alakultak. 

 A gyökér- vagy szárrészt borító enyves anyaghoz a fenéken való mozgása 

 közben sok homokszemcse is ragadt s a coucrétiók homokossá váltak. 



Az Alföld peremét, a hegységet a síksággal összekapcsoló dombvidéket, 

 a lösz képződése idejében már erdő fedte. A vasborsó keletkezésének itt tehát 

 meg volt minden feltétele, csakhogy a homokszemeket, a melyek köré az 

 Alföldön tenyészlepénj' rakódott, itt növényi magvak pótulják s ezért az itt 

 található vasborsók belől többnyire üresek. 



A dombvidék lerakódásaiban a vasborsó szemek nem rétegenkint, hanem 

 elszórtan, egyenként találhatók s csak egyes vízmosások fenekén gyűlnek össze 

 tömegesen, a hová a vízmosás falaiból mosta le őket a zápor. 



A vasborsó alakja és előfordulási módja tehát fontos adatokat szolgál- 

 tathat a kutatónak az illető lerakódás keletkezésére nézve. 



TÁRSULATI ÜGYEK. 



Szakülések. 



1905. november hó S.-án. Elnök: Dr. Koch Antal. 



Előadások : 



1. Dr. 'SiGMOND Elek «Alföldünk szikeseinek válfajairól" tart elő- 

 adást. Eddigi vizsgálatai alapján a szikes talajok l2 főcsoportját állithatja fel. Az 

 első főcsoportba a tiszamenti kötött szikes talajok tartoznak, amelyek az elmállott- 

 ság előrehaladt fokán vannak és amelyekben a kilúgzás hiányos volt ; a bennük 

 foglalt natriumsók főzöme pedig kénsavas nátrium. E főcsoporton belül 2 alcso- 

 portot különböztet meg: 1. kötött sziktalajok, amelyekben kevés a vízben oldható 

 só, 2. oldható sókban bővelkedő kötött sziktalajok. Rétegzése ezen csoportbeli tala- 

 joknak a következő : Legfölül 10 — 20 cm-nyire van a szikes réteg, alatta vékony 

 márgás talaj következik, mely után homokot találunk. E rétegsorozatot kötött agyag 

 zárja be, mely sekély mélységben foglalván helyet, a sók kilugzását megakadályozza. 

 A második főcsoportot a sziksós vagy szódatalajok alkotják, a melyek valamennyien 

 szénsavas nátriumot tartalmaznak és a melyeken valódi sókivirágzások keletkeznek, 

 ilyenek a dunántúli szikesek. Ezek ismét .3 alcsoportba foglalhatók: 1. sziksós- 

 homok, 2. sziksós vályog, 3. sziksós agyag. Előadása végén Dr. 'Sigmond Elek 

 bemutatja azt az amerikai készüléket, a melylyel a mérleg kikerülésével lehet a 

 talajban foglalt sók összes mennyiségét a tőlük kifejtett elektromos ellenállás 

 alapján meghatározni, valamint az ezen módszerhez való összeállított tapasztalati 

 táblázatot is. 



TlMKÓ Imre örömmel látja, hogy végre a növénytermelési kísérleti állomások 

 részéről is fölmerült az az óhaj, hogy oly fontos mezőgazdasági kérdésben, mint a 

 hazai szikes talajok kérdése, az állomások kutató munkássága az agrogeologiai 

 vizsgálatokkal karöltve haladjon. A szikes talajoknak rétegzési viszonyaira meg- 

 jegyzi, hogy a Kis-Alföld — különösebben a Csallóköz — szikeseinél az előadó 

 által felállított első csoportnak legalsó, összefüggő kötött agyagrétege hiányzik, de 

 azt közvetlen a szikes felsötalaj alatt egy sárga iszapréteg helyettesíti, a melyet 

 atka és homokréteg követ. 



