STAUB MÓRICZ : 



Mi gyorsabban baladtunk, mert a kulturrűunkában őrizkedvén a nemzeti 

 dölftöl, nem zárkóztunk el a nyugat békében fejlődő kultúrája elől és azt 

 magunkban átbasonlitván, saját vérünk keringésébe vittük át. 



Hazánkban a geológia és segédtudományainak tudományos müvelése 

 mintegy egy félszázaddal ezelőtt vette kezdetét és a munkának első tüz- 

 belye a mi társulatunk volt és e munkát csak élénkítette, csak fokozhatta 

 az, hogy a főiskoláink és végre állami geológiai intézetünk jeles szakembe- 

 reikkel és segédeszközeikkel előmozdítói lettek tudományunknak. Ne hall- 

 gassuk el, még most sem, hogy társulatunk zsenge korában honfitársaink 

 hazaszeretetében talált nagy istápot, mert midőn társulatunk első névjegy- 

 zékét áttekintjük, sok olyan férliü nevével találkozunk, ki a hazai geológiai 

 irodalomban sohasem szerepelt, hanem inkább érdeklődésből, még inkább 

 hazaszeretetből akarta filléreivel támogatni társulatunk kezdő működését és 

 bár megritkult ezeknek a sora, még most is rámutathatunk olyan nevekre, 

 melyeknek viselői e semmi anyagi hasznot nem nyújtó, a semmi külső 

 tekintélyt nem adó társulati tagsági czímmel járó kötelezettséget kész öröm- 

 mel teljesitik. 



Emlékezzünk meg hálával ez alkalommalis hazánk történetében fénj^'es 

 szerepet játszó amaz előkelő családról, melynek áldozatkészsége tette le- 

 hetségessé társulatunknak működése megkezdését. A magyar orvosok és 

 természetvizsgálók ama nevezetes VlII-ik (1847) vándorgyűlésen, midőn 

 ZiPSEK Endre megpendítette a «földÍ8mei bányászegyesület)) megalapításá- 

 nak eszméjét, mely soha sem alakult meg, hanem még csak 1850-ben új 

 alakban, mint ((magyarhoni földtani társulat" kezdett működni, akkor a 

 vándorgyűlés elnöke, berezeg Eszterházy Pál volt az első aláíró és ezen 

 aláírásával 400 pengő forintot biztosított az alakulandó egyesületnek. Ez 

 időtől kezdve a berezeg pártfogója lett a mi társulatunknak es egyesegyedül 

 az ő pártfogásának volt köszönhető, hogy 1856-ban a társulat működésének 

 első külső jele «a magyarhoni földtani társulat munkálatainak első füzete» 

 napvilágot látott. Egész haláláig (1803) társulatunk igazi pártfogója volt 

 és pártfogói évdíja jó soká egyedüli jelentékenyebb és biztos jövedelmi for- 

 rása volt a társulatnak. Hazafiúi örömmel vállalta magára a pártfogói tisz- 

 tet fia, berezeg Eszterházy Miklós, és ennek elhunyta után (1894) fia 

 hg. Eszterházy Pál is. Nemzetünk géniusza a jövő évszázadokon át is le- 

 begjen e fényes család fölött, méhéből soha más mint a hazát mindenek 

 fölött szerető sarjak ne származzanak és társulatunk annaljaí sohase felejt- 

 kezzenek meg az Eszterházy név hálás megemlékezéséről I 



Hogy társulatunk 4G év lefolyása alatt mit tett, azt itt részletesen 

 fölsorolni nem csak fölöslegesnek, hanem időelöttinek is tartjuk. Az ez- 

 redéves kiállítás látogatója is, a ki e tekintetben keresett volna, csak 

 nagy nehezen talált volna tájékozást. Egy otromba szekrénybe testvér-tár- 

 sulataink kiadványai közé beszorítva voltak a mi társulatunk «Munkálatai», 



