A BÁNYÁSZAT 18%-BAN. 25 



ismeretét főleg a boldogult Hantken Miksa egyetemi tanár fáradhatlan és 

 éleslátású kutatásainak köszönhetjük, az úgynevezett ó-harmadkori szén- 

 képzödmények sorába tartozik. E szenek minősége kitűnő, már külsejük- 

 ben is az igazi feketeszénhez hasonlítanak, mert a szóban forgó szenek 

 rendesen fekete színűek, sznrokfényűek és kagylósán is törnek. 



Az esztergomi szénterületen, a nevezett búvár szerint, az első bányát 

 Sárisáp környéken körülbelől 1805-ben nyitották meg. A széntelepeket, a 

 hag>'omány nyomán, egy kanász födözte fel, illetve a disznók túrták fel a 

 flzénkibuvást. Az esztergomi területen 1861-töl 1876-ig összesen 1.307.800 t 

 szenet termeltek, de a kedvező fekvés daczára sem volt igazi föllendülés, 

 hanem ellenkezőleg a termelés nagy mertékben hanyatlani kezdett. E hanyat- 

 lás okát Hantken annak idején teljes joggal ama körülménynek tulaj- 

 donította, hogy míg Magyarhon többi nevezetesebb szénterületeit vasutakkal 

 egybekapcsolták a szénfogyasztó vidékekkel, addig az esztergomi szénterü- 

 letnek vasútja nem volt, úgy hogy az ottaiii szénbányáknak majdnem a leg- 

 újabb időkig folyton folyvást a szállítási költségek nyomasztó hatásával kellett 

 küzdeniök. Valóban közszükség, átalános érdek volt már, hogy végtére ezen 

 elannyira fontos szénterület is vasútat kapott, a mely utóbbi tekintetben a 

 legújabb időkben kiépült Budapest — Esztergom vasútvonal lényeges szol- 

 gálatot teljesíteni hívatott. 



A bányászat-kohászati csarnok emeletén egy külön beépített helyiség- 

 ben láthattuk a budapesti Kőszéiibániia és téglagyár-társulat bányászatát, 

 mely Dorogh, Annavölgy és Szászvár bányáit igen megfelelően mutatta be. 

 A szászvári szénbánya Baranya megyében van és 41.;)30t évi termeléssel a 

 pécsi köszénterület lias-szenét szolgáltatja; Dorogh és Annavölgy bányái 

 pedig az esztergomi ó-harmadkori szénterületen vannak. A nevezett társaság 

 évi összes széntermelése 200.000 1 szénre tehető. E bányák igen gondos 

 kiállításban voltak képviselve, mert egy aránylag kicsiny helyen szép 

 geológiai gyűjteményeket, térképeket (1 : 1000), szénmintákat, bányászszer- 

 számokat stb. lehetett látni. Igen érdekesek voltak az üveglapokra rajzolt és 

 az egyes szintájaknak sorrendjében egymásután sorakozott bánj'atérképek, 

 melyeknek segítségével megiejjo világos képet lehetett az egyes bányamüvek 

 viszonyairól szerezni. 



A Trifaili kőszénhány a-társaság Bécsben kiállítása is szintén az 

 esztergomi szénterületre vonatkozott. Az ebszőnyi és doroghi mélyfúrások 

 tanulságos szelvényei, a doroghi új akna profilja, bányatérképek, geológiai 

 gyűjtemények és szép szénminták valamennyien ezen szénbánj^ák megfelelő 

 modern kezeléséről tanúskodtak. A bányák évi széntermelése 106.380 tonnát 

 tett ki. 



Szápár környékéről, Veszprém megyében, Knoblauch Rikárd úr néhány 

 szénmintát állított ki és ezek után a Zsily-völgy szénbányáihoz fordulhatunk. 

 Ezen oligocien-korbeli szenekben gazdag vidéknek geológiai viszonyait a 



