70 



TÁRSULATI ÜGYEK. 



De mi a mi tudománykörünket illetőleg is bálás-.m emlékezünk meg Hazs- 

 LiNSZKY-ról. Számos utazása és barangolása közben az ősvilág növényei is ma- 

 gokra vonták ügyeimét. Gyíijtött és gyűjtött és végre összegyűlt fiókjaiban egy 

 csinos különösen Magyarország északi részére vonatkozó ösvilági flóra, melyet, 

 háladr. S. Semsky Andor úr bőkezűségének, földtani intézetünk pbytopalaeontologiai 

 gyűjteményébe bekebelezhettük.* E gyűjtemény legbecsesebb részét ama növé- 

 nyek képezik, melyeket az úgynevezett magura iiomokköböl gyűjtött, talán pén- 

 zen szerzett, mert közönséges geológiai kalapácscsal, s erről meggyőződni magam- 

 nak is volt alkalmam, nem faraghatta ki e rendkívül kemény homokkőbe levő 

 növénylenyomatokat, ezek pedig most gyűjteményünk legszebbjei közé tartoznak 

 és tudományos tekintetben rendkívül becsesek. Az osztrák geológusok e homok- 

 követ a kárpát bomokkövek összletének legfiatalabb tagjának nyilvánították és 

 Hazslinszky maga több ízben értekezett róla. Előfordulásának körülményeit leírta a 

 bécsi cs. kir. földtani intézet 1852-ik évi Verhandlungen-jaiban (III. kötet, 87. 1.); 

 ugyanazon kötet KiO-ik lapján általa gyűjtött és Bécsbe küldött növények alapján 

 a sotzkai rétegekkel párbuzamosítja ama homokkövet és a pozsonyi természet- 

 es orvostudományi egyesület közlönyében «Beitrag zur Kenntniss des Karpatben- 

 Sandsteinesi) (IV. évf. 1859. 111—11(5. 1.) czímű értekezésében leírja a l'hola- 

 domya által jellegzett kárpáthomokkő kis tengeri faunáját és flloráját, mely 

 utóbbiból egy vij fajt, a Ptcrospermum cf. sp. Hayneaiivm WAi.L.-ot is említi. 

 A Kadácson gyűjtött növények egy része a krakói egyetem birtokába jutott, 

 hol MiczYNSKi K.** meghatározta és ezen értekezés indított engem is arra, hogy 

 az e flórából eddig ismeretes növényekkel — mindössze :26 faj — és a reájok vo- 

 natkozó irodalommal foglalkozzam és ennek alapján azt véltem kimondhatónak, 

 hogy a magurahomokkő flórája egykorú a Zsilvölgy aquitankorú flórájával.*** Ha 

 a sors majd megengedi, hogy Hazslinszky gyűjtését is tanulmányozhassam, nem- 

 csak hazai, hanem általános érdekű flórával fogunk megismerkedni. 



Társulatunk az 1872. év szeptember 2-án Iglón tartott vándorgyűlésén 

 Kalchbrennek Károly olaszi lelkész és jónevű botanikus igen érdekes előadást 

 tartott. Ugyanis a kassa-oderbergi vasút építése alkalmával, Szepes-Olaszi mellett 

 a jelenlegi állomás épület közelében sziklát repesztettek, mire az ó-harmadkori 

 homokkő majdnem függőleges falán óriási 3—6 láb átmérőjű kerékalakú duzzadt 

 szélű és ránczköröket föltüntető lenyomatok voltak láthatók. Kalchbrenner a 

 nélkül, hogy akkor már tudomása lett volna a már Heek által leírt Zooiiiii/ctn^ 

 nevű és általa moszatoknak mondott fossziliákról, e lenyomatokban is fölismerte a 

 Padina pavonia (Laii>ourx) nevű élő moszattal való hasonlatosságot és emiatt 

 Pudinites glgaritei(-níik nevezte el. Erre utólagosan fordult HEEit-hez és ettől 

 tudta meg. hogy e l'adlnites tulajdonkép a már leírt Zoophíjcus-hoz tartozik, 

 (Földtani Közlöny III. 40). E két tudós véleményét azonban Hazslinszky nem 



*■ Staub M. : A in. kir. földtani intézet pbytopalueontologiai gyüjtenu'uyéuek 

 szaporodása az 1889- és 1890-ik évek folyamában (IV. jelentés). — A ni. kir. földt. 

 int. évi jelentése 1891-re. 



** MiczYNSKi K. ; Egynehány Kadácson, Kperjes mellett gyűjtött fosszil növéiiy- 

 anaradvány. ÍA ni. kir. földtani intézet évkönyve. IX. líöt. 3. füzet.) 

 *** Staub M. : A ladácsi növényekről. — (Ugyanott, 4. füzet.) 



