TÁRSULATI ÜGYEK. 71 



akarta elfogadni, hanem rövid, de velős fölszólalásban (Berichtignng des Artikels 

 I. li. 170. 1.) a vélt növénylenyomatot egyszerűen a csapadék mennyisége és ereje 

 szerint a kőzet különböző mélységébe nyomuló és oldó talajvíz által előidézett 

 mállási rajzoknak mondta. A vitás felek nem sejtették, hogy ma a palseontologn- 

 sok többsége Zoophycns (Taonurus) különböző alakjaiban csak tengeri állatok 

 nyomait látja. 



így Hazslinszky minden jövő nemzedék elŐtt magasztos példája marad a 

 szorgalomnak, a buzgalomnak és ernyedetlen munkakedvnek és megelégedé- 

 sünkre szolgál, hogy azon általános és osztatlan tiszteleten kívül, melyben ország- 

 szerte részesült, tudományos köreink is megadták neki az elismerés különös 

 jeleit. Társulatunknak lS57-ben lett tagja; 1888-ban levelező taggá válasz- 

 tottuk; a m. tudományos akadémia 1863-ban levelező, 187::2-ben rendes tagjává ; 

 a kir. m. természettudományi társulat 1886-ban és a Société Mycologiqiie de 

 Francé ]S89-ben tiszteleti tagjává választották. Ungí:!; Ferencz annak idején 

 Medgyaszó pontusi emeletében talált csinos gyümölcsöt Cedrella Hazslmszkyí : 

 V. Ettingshausen a tályai cerithium emeletbeli flórából Sapindus Hazslinszkyi 

 nevű növényekben megörökítették Hazslinszky nevét ; én a radácsi flóra egyik 

 növényével, az Echitonhtni Hazsüuszkyi-vel adtam kiváló tiszteletemnek kifeje- 

 zést és a hazai ősvilági diatomeák nagy seregében Paxtocsek József a Navicula 

 Hazsl'niszkyi is fentartja az elhunytnak emlékét. 



Ez év halottjai közé tartozik társulatunk még egy másik buzgó tagja : 



Bruimann Vilmos. 



Született Eperjesen 1819. november 19-én. Első tanulmányait, még a jogi 

 tanfolyamot is, szülővárosában végezte ; onnét Selmeczbányára ment a bányá- 

 szat tanulmányozására és végre Bécsbe, hogy az akkor fennálló cs. kir. bányászati 

 múzeumban az ásvány-földtani tanfolyamot végezze. Ilyen előkészültséggel lé- 

 pett a közszolgálat terére, melyen 1844 — 1886-ig fáradhatlaniil, a legjobb eUsme- 

 réssel, a király ismételt kitüntetésével működött és melyet mint a budapesti 

 bányakerület kapitánya fejezett be. Negyvennégy évi szolgálati idejéből nevezetes 

 episod gyanánt fölemlíthetem tanári működését is, minthogy a selmeczi akadé- 

 miánál 1846 — 1853-ig eleinte mint helyettes, azután mint rendes tanársegéd volt 

 alkalmazva. Midőn Budapestre került, 1869-ben beállott társulatunkba, melynek 

 mííködésében élénk részt vett. Szaküléseinken két előadást tartott; az egyiknek 

 czíme : «A tokodi sujtólég felrobbanás. » (Földtani Közlöny I. köt. 1871. 

 105 — 114.1.); a másiknak czíme: "A bányafelmérés tökélesbített neme.') (U. o. 

 II. köt. 207 — 220 1.). Társulatunk azzal viszonozta BRUiMANN-nak az iránta való 

 érdeklődését, hogy ismételten tisztelte meg a választmányi tagsággal, melyet 

 1874— 1885-ig viselt. 



Bányász ember volt 



Preuszner József 



is, ki fiatal korában a Mátrában bányabirtokos volt, de atyja halála után a bányá- 

 szattal fölhagyván, fővárosunkban telepedett le. Itt polgártársai csakhamar fölis- 



