A KŐIPAR. 179 



Lássuk most ezek után mindenek előtt ama törekvéseket, melyek a 

 hazai köiparunk istápolását czélozzák. 



A m. kir. földtani intézet már a nyolczvanas évek eleje óta tűzte ki 

 egyik feladatául, bogy az iparilag feldolgozható közetfajokat alkalmas min- 

 tákban összegyűjtse és leírja. Az 1885-iki budapesti iparkiállitás alkalmával 

 420 ilyen köbdecziméter nagyságú hazai közetet láttunk, amelyekről az 

 intézet két tagja egy részletes magyarázó katalógust szerkesztett. Azóta úgy 

 a geológusok gyűjtései révén, mint pedig az intézet pártfogóinak buzgósága 

 folytán e szám a tavalyi millenniumi kiállításig az ezerét közelítette meg. 

 Azonkívül BöcKH János és dr. S. Semsey Andor urak, a földtani intézet igazga- 

 tói még más irányban is óhajtották ezen gyakorlati tünemény becsét emelni, 

 t. i. az által, hogy a magyar mellett egy parallel külföldi építőanyagokból 

 álló közetgyüjteményt szerveztek, még pedig nem csak egyszerűen a külföld 

 foutosabb építő kőzetanyagainak beszerzése, hanem azoknak a helyszínére 

 kiküldött intézeti tagok begyűjtése által. A külföldi építőanyagok eme fényes 

 sorozata, mely ép úgy, mint az eddig összegyűjtött magyar anyag a bányá- 

 szati pavillon karzatán be volt mutatva, építészeinknek igen fontos felvilá- 

 gosítást nyújt. A helyes kőanyag megválasztásánál e gyűjtemények ma- 

 holnap nélkülözhetetlenekké fognak válni. Azon esetben ugyanis, ha a 

 kívánt kőzet nálunk nem fordulna elő. vagy ha azt hasonlóval pótolni nem 

 sikerülne, akkor a gyűjtemény külföldi, összehasonlító része legalább is 

 tájékozást nyújt, hogy legmegfelelőbb minőségben tulajdonképen hol talál- 

 ható meg. Másrészt pedig saját honi köiparunk fejlesztése szempontjából 

 szintén meg nem vetendő annak a kiderítése sem, hogy melyek azon kőzetek, 

 a melyek a külföldön nincsenek meg, nálunk pedig bőven előfordulnak. 

 Ezen gondolataink támadtak, midőn a földtani intézet két nagy állványát 

 szemléltük, az egyiken a magyar, a másikon a külföldi közetekkel, a melyek 

 szabályos koczka alakjukkal ós többnyire kifényesített mellső lapjukkal 

 festői módon sorakoztak egymás mellé. A magyar közetek során a követ- 

 kező csoportokat találtuk: FeJié?' és szines mári'ányok, a melyek közül 

 csak a csikmegyei szárhegyi fehér márványt emeljük ki, mint olyant, mely 

 előbb-utóbb hivatva lesz hazánkban a carrarait pótolni : közönséges régibb 

 tömör és harmadkori durvameszek. Utóbbiakból egy légió. Kitűnő negyed- 

 kori édesvízi mészkövek. Dolomit, gipsz, quarzit, szerpentin, gránit, ditroit, 

 diorit, diahas, gabbro, trachytok, dacitok, andesitek, utóbbiak rendkívül 

 gazdag sorozatban, hasalt. Kristályos és egy éh palák ; trachyt és andesit- 

 tufa, homokkő és couglomeralok. Az utóbb említettek közül a tufák es ho- 

 mokkövek játszanak fontosabb szerepet. Függelékül egy külön kisebb 

 sorozatban az Alduna zuliatagainak kőzetei is be voltak mutatva, a me- 

 lyek a szabályozásnál részint a Duna medréből kirobbantattak, részint 

 pedig a különböző munkálatoknál építőanyagul szolgáltak és egyúttal 

 megjegyezzük, hogy egy egészen hasonló sorozat a folyamszabályozási 



12* 



