A KÖIP.Ul. 183 



Áttérve ezek után a kiállításon látható volt iparilag feldolgozott közet- 

 anyagokra, szóljunk a petrografiai sorrendet betartva, először is a mész- 

 kövekről. 



Mészkövek. 



1. Azt hisszük, hogy e sorozatot nem kezdhetjük méltóbban mással, 

 mint Hauszmann Sándor remek kiállításával. Az építőipar csarnokába a fő- 

 bejárón át belépve, egy fejedelmi fényes, színekben gazdag ballustráddal állot- 

 tunk szemben, mely egy 4,10 X 6,80 méter alapterületen épült. Hat (felső 

 krétakoru) kan^zt márványlépcsőn feljutottunk 0,90 méter magas emel- 

 vényre. A lépcső oldalait siklósi szürke márvány (kagylómész) és siklósi 

 világosveres márvány (felső jura) szegélyezte, a mely kifelé hajlott szegélykö- 

 vek végükön egy-egy sárgásba hajló veres siklósi márvány gombtól díszítve 

 voltak. A ballustrád padozata márványmosaikkal volt kirakva, a mihez a 

 gyüdi világos (felső jura) és sötét chamois (kagylómész), továbbá a siklósi 

 vörös és sárga márvány (felső jura) és végre a kolosliy^uUstyei fekete mész 

 (kagylómész) szolgáltatták az anyagot. Kívülről a ballustrád alját siklósi 

 szürke és fölötte koloshradistyei fekete márványlapok díszítették, míg a 

 padozat magasságában egy piszkei vörös márványból (lias) készült szegély 

 futott körül. Ezen az alapon emelkednek azután a három méter magas 

 oszlopok, összesen 10, a melyek olyképen voltak elrendezve, hogy a ballus- 

 trád keskenyebb oldalán 3-at, a szélesebb oldalon pedig 4-et láttunk. 

 A gazdagon tagozott oszlopok ugyanegy minta szerint, de mindig más-más 

 kőzetből készültek. A pompás közetek hatását emelte azonfelül még az, 

 hogy az alapzaton álló, tulaj donképeni oszloptörzs töve *és feje fehér carrarai 

 márványból valók voltak. így láttunk oszlopokat a siklósi sárga-vörös és 

 szürke márványból, a gyüdi világos chamoísból és a vaskohi vörös (trias) 

 márványból. Az egyes oszlopokat balluster-korlátok kötik össze, melyek 

 túlnyomóan világos siklósi és veres vaskohi márványokból állíttattak elő. 

 Mint külön tárgyat a ballustrádon egy oszloprészt látunk, mely a parla- 

 menti épülethez készülteknek képezi hasonmását. A gazdagon tagozott és 

 díszesen kifaragott oszloplábazat siklósi szürke-chsunoia, gyüdi sötét és vilá- 

 gos, siklósi sárga és vörös és vaskohi vörös márványból áll s a felsorolt 

 márványfajok meleg színei ezen műtárgynál is kellemes benyomást tesznek. 



Ezen ballustrádnak nemcsak esztergályozott, hanem egyenes vonalú 

 alkatrészei is tökéletes kivitelűek, fényezésük kifogástalanul tükröző, s álta- 

 lában szívesen elismerjük, hogy magyar márványokat ily szépen kidolgozva 

 és olyan előnyösen bemutatva eddig meg nem láttunk. Nyilvánvaló volt 

 Hauszmann SÁNDOR-nak ama szándéka, hogy az eddig alig valamire méltatott 

 hazai márványaink alkalmazhatóságát és szépségét documentálja, a mi neki 

 a bemutatott műtárgyaival fényesen sikerült is. De örömmel megemlíthet- 

 jük azon körülményt is, hogy Hauszmann a magyar márványok feldolgo- 



