A BÁNYÁSZATI, KOHÁSZATI ÉS GEOLÓGIAI CONGRESSUS 1896. 217 



Ezeu igeu érdekes munkához két melléklet vau csatolva, a melyek 

 egyike a Viborlát-Gutin trachythegység geológiai viszonyait és ércztelepeit 

 tárja elénk, míg a másik táblán a nevezetesebb telércsoportok profiljai 

 láthatók.* 



7. Halaváts Gyula (Budapest): « Vaskő- Doynácska földtani és bányá- 

 szati viszony aitn ismerteti. Mint általában a Krassó-Szörenyi középhegység- 

 ben. úg3' Vaskö-Dognácska környéken is az alaphegységet a kristályos palák 

 alkotják, még pedig az a javarészben chloritos palák és phyllitekböl álló 

 sorozat, mely az itteni kristályos palák felső csoportját képezi. A kristályos 

 palákon Yasko-Dognácska környékéti egy DNy — EK irányú meszkö-pászta 

 van, mely délen Kernyicsánál kezdődik es északon Ezeresnél végződik. 

 A mészkő ket végén normális, tömött, kövületeket tartalmazó, mig közepe 

 kristályos. Eellép továbbá a szóban forgó vidéken dacit is, mely D — E-i 

 irányú hasadékban tódult fel. Ott, hol a DNy — EK-i irányú meszkö- 

 pászta a D — E irányú dacittal találkozik, az eruptív kőzet hatása követ- 

 kezteben a mészkő nemcsak kristályos szemcséssé lesz, hanem szelein grá- 

 náttá is elváltozott s e gránátközet zárja magába az érczes tömzsöket. Az 

 érez tehát Vaskő-Doguácska környéken contact- képződményben fordul elő. 

 Az ércztömzsök minden szabályosságot kizárva, a gránátközetben hol egyik 

 vagy másik szélén, vagy a közepén vannak meg ; minden tömzsöt azonban 

 egy-egy dacit-dyke kísér. Az érezek javarészben vasoxydok imagnetit, 

 baematit), de találkoznak tekintélyes mennyiségben vas-, rez-, ezüst- 

 sulfidok is. 



Vaskő-Dognácska bányászatának törtenete igen régi. Valószínűleg már 

 a broncekorszakban is volt itt bányászat, erre vall némileg tán a Julianna- 

 külfejtés közelében előfordult broncelelet. A középkorban Székásbánya 

 a neve, templomának romja megvan a Julianna-külfejtés közelében. A török 

 hódoltság idejében szünetel a bányászat, hogy annál íntensivebb legyen a 

 török kiűzése után. a mikor is a «temesi bánsági) kormányzója, Meecy gróf 

 siet megnyitni az elhagyott bányákat. Eleinte maga a kincstár tizte a l)ányá- 

 Bzatot, csakhamar azonbanmagánosokkezere kerül. Ekkorfedezik fel a Simon- 

 Judás-tömzsöt, meh'ről Bokn, ki 1770-ben járt itt, nagy elragadtatással szólt. 

 A XIX. század elején azonban rosszabbra fordul a sors, a magánosok elsze- 



* E lielj'en megemlítjük, hogy a nagybányai m. kir. bányaigazgatóság a mil- 

 lennium alkalmából kerületének monographiáját kiadta. A Woditska István kir. 

 mérnöktől szerkesztett díszes kiadású muuka 318 lapra terjed s Bittsánszky Ede 

 bányaigazgató arczképéu kívül számos térkép és egyéb melléklettel vau felszerelve. 

 Tartalma nem annyira geológiai, hanem inkább bányatörténeti, föczélja pedig az 

 egyes bányamüvek és kohók berendezésének és üzemének ismertetése. A munka meg- 

 jelent Nagybányán, lS9G-ban. 



