2á2 SCHAFAEZIK FERENCZ: 



vashegyi, nadabulai és rndóbányai vaskövekkel ellátni. Az előbbi csoportban 

 leghatalmasabbak a vashegyi és a rákosi vasérczfekhelyek Gömör-megyében, 

 a melyek 4 — '.M m vastagság mellett, a csapás irányában 4,0 km-re isme- 

 retesek. Anyaga igen jó minőségű pát- és barnavaskö, a melyekben a közölt 

 elemzések szerint olykor OO^/o-on túl is vasoxyd és szénsavas vas foglaltatik, 

 míg a hátralevő kisebb rész főleg kovasavra, timföldre, mész- és magne- 

 ziára esik. Rézből, foszforból és kénből mindenütt csak l<"o-on aluli 

 nyomok mutathatók ki. 1807-ben 6.923.556 m^-nyi területen 1639 munkás 

 1.112.824 q vaskövet termelt, 1894-ben pedig 38.373.235 m^ területen 2145 

 munkás 3.206.177 q vaskövet, mely számok nem csak a termelésnek emel- 

 kedését, hanem egyszersmind a technika fejlődését is fényesen bizonyítják, 

 a mennyiben mostanában csak kevéssel több munkás majdnem háromszor 

 annyi vaskövet képes előállítani. 



A vasipar Gömörben igen régi, a mit nem csak a helyben előforduló 

 gazdag telepeknek, hanem a kiterjedt erdőségeknek is lehet tulajdonítani, 

 a melyek a kohókat egészen a 80-as évekig tüzelő anyaggal ellátták. 



Kezdetben a vaskiolvasztást az u, n. szlávtüzekben (Blaufeuer) űzték 

 8 csak a XVII-ik század vége felé találunk egy nagy olvasztót Dobsinán. 

 Eákóczy uralma alatt Lányi Pál felügyelete mellett (1712-ben) a nagy kohók 

 száma 4-re szaporodott. Az akkori nagy olvasztók természetesen nem voltak 

 egyenrangúak a maiakkal, hanem csak fokozatosan fejlődtek ki az első leg- 

 régibb alakjukból. így pl. tudva van a rhóniczi nagyolvasztóról, hogy az 

 1 749-ben hetenkint 90 mázsa vasat adott s hogy olvasztási idénye mind- 

 össze 32 hétig tartott. A XIX. század elején az Andrássy és Koháry csalá- 

 dok példájára egyes gazdagabb földbirtokosok is kezdték felkarolni a vas- 

 gyártást, a mi a vasipar fejlődésének nagy lendületet adott, kivált mikor 

 a társulás eszméje felmerült és Sturmann 1805-ben a vMuráwii UniO)>-t 

 megalapította. Ennek példájára keletkezett 6 évvel később a «Bima Coa- 

 //í/o». Ebben az időben Gömörben még 81 vakpest (Blaufeuer) volt műkö- 

 désben, a melyekben egyenként és hetenként 30 — 35 mázsa vasat előállí- 

 tottak; az akkor létezett 8 nagy olvasztó közül pedig a legnagyobbik 

 Tiszolczon, hetenként 270 mázsa vasat volt képes termelni. Ekkor a nagy 

 olvasztók productiója már jóval fölülmulta a vakpestekét. 



A jelen század elején a gömöri vasipar keményen szorongattatott a 

 tökély magasabb fokán álló stájer vasiparosok részéről, minek az a kedvező 

 következménye lett, hogy a gömöri vasgyárosok versenyképességök foko- 

 zása czéljá])ól szintén kénytelenek voltak az újítások terére lépni. 18".V7-ben 

 történt először, hogy ftztraczenán és llhóniczo]^ a fújtatásra melegített leve- 

 gőt használtak, a mely eljárás által a kiolvasztott vas mennyisége emelke- 

 dett, a szén fogyasztás pedig csökkent. A fúvógépeket mindenütt vízi erő 

 hajtotta és csak 1846-ban állították fel az első gőzgépet a bettiéri gyárban. 

 Ilyen viszonyok mellett a termelés rohamosan emelkedett, úgy, hogy 



