HALAVÁTS GYULA : A FÜBÓ-TECHNIKUSOK VÁNDORGYŰLÉSE 1896. 233 



A koksz minősége pedig egyenlőnek mutatkozott a karwini kőszénével, 

 mel.y kohászati czélokra általában megfelelő. Előadó továbbá azon remé- 

 nyének ad kifejezést, hogy a helyszínén frissen feldolgozott szén alighanem 

 meg kedvezőbb eredményeket fog adni. 



Eltekintve ama nagy horderejű fontosságtól, a melylyel a zsilvölgyi 

 szén kokszolhatása vasiparunk további fejlődésére bír, Hofmann R. azon 

 körülményre is utal, hogy a barnaszénnél éppen ugy, mint a kőszénnél, le- 

 hetnek az egyes medenczéknek bizonyos részei, illetve telepei, a melyek 

 kiváló tisztaságuknál fogva koksz előállítására alkalmasak. 



IX. 



A földfurással foglalkozó mérnökök és technikusok 

 X. vándorgyűlése 



Budapesten, 1896. szeptember 22—24. 

 Halaváts GYüLÁ-tÓl.+- 



Az 1885. évi budapesti átalános kiállítás alkalmával megtartott földtani, 

 bányászati és kohászati congressuson résztvettek körében — mint azt Zsigmondy 

 Béla elnök a X. vándorgyűlést megnyitó beszédében elmondta — Fauck Albert 

 pendítette meg azt az eszmét, hogy a földfurással foglalkozó mérnökök s technikusok 

 összeállván, alakítsák meg a ((Furó-technikusok egyesületét'). Az alakuló gyűlés 

 még az év deczember G-án megtartatván, azóta az egyesület évenkint tart 

 vándorgyűléseket. A S. m. Halléban lefolyt IX. vándorgyűlés, tekintettel az ezred- 

 éves kiállításra, a X. vándorgyűlés helyéül Budapestet tűzvén ki, ez az elnökség 

 által 189(3. évi szeptember 22— 24-re hivatott össze. 



A vándorgyűlésre bejelentette a résztvevést 30 magyarországi, 23 ausztriai 

 (köztük 13-an Galicziából), 15 németországi, 3 hollandi, 1 franczia, 2 oroszországi, 

 1 romániai, 1 bolgárországi, összesen 77-en. 



Szeptember 23-án vándorgyűlés elnöke, Zigmondy Béla lendületes beszéd- 

 del megnyitotta az ülést. Majd az előadások következtek. 



1. Thumanx H. (a S. m. Halle) : nÜber die Beobachtung und Beurthel- 

 liing der Gn'undwassprverhaltn'isse bei Wasserspülhohren.^y Azok, kik az öblítő 

 módszei-t nem ismerik eléggé, e fúrómódszer nagy hibájaként azt hozzák fel, 

 hogy a víz elérését nem lehet megfigyelni s ennélfogva víztartórétegek felkeresé- 

 sére és megvizsgálására e módszer nem alkalmas. Előadó kiindulva a közlekedő 

 csövek elméletéből, igyekszik bebizonyítani, hogy az öblítő módszer alkalmazása 

 mellett is éppen úgy meg lehet határozni a víztartó réteg jelenlétét, valamint 

 ennek vizbőségét, mint a szárazon való fúrásnál. Es pedig abban az esetben, ha a 



V. ö. Organ des Vereins der Bohrteclmiker. III. Jhrg Nr. 19—24. 



