290 SZÁDF.tZKY (íYULA : 



föklpáUük képezik, de ezek nincsenek nagy számmal és folyóssági szerkeze- 

 tet rendesen nem mutatnak, tehát a maj^ma a megszilárdulás előtt élénken 

 nem mozgott. Összekuszált helyzetű mikrolithokat t ilálni a Sinkatetö K-i 

 oldaliról származó (1700) barnás szürke, üveges alapanyagú andesitbao. 

 Csak kivételesen akadunk olyan andesitre, mint a N.-Eperjeskeé (934), 

 melyben a nagyobb számmal levő földpáttük és magnetitszemcsék folyós 

 szerkezetet mutatnak. 



A földpátmikrolithok vagy vékony, nem ikertük, vagy kettős ikrek. 

 Ezek nagyobb része nem sötétedik egyközösen a hossztengelylyel, söt 

 vannak elég nagy számmal, a meh'ek elsötétedése 10 — 15°, a nagyobbaké 

 20"^ felébe is emelkedik, tehát labradoritnak veendők. Mindössze a Mély- 

 völgy felső részéből származó zöld andesitben találtam sok, közel egyközö- 

 sen sötétedő földpátmikrolithet. Ennek alapanyagát szemcsébsé teszi a sok 

 serpentines folt. 



Nevezetes, hogy hyperstheiimikrordhek általában véve nincsenek ezen 

 kőzetek alapanyagában, csupán csak a N.-Eperjeske kőzetének (934) fejlet- 

 tebb mikrohthjai között találni kevés, vastagabb hypersthentüt, továbbá a 

 Sinkatetö K-i oldaláról származó andesitben vékony hypersthentűket, me- 

 lyeken apró magnetitpontok ülnek. 



Ritkán találunk olyan, valószínűleg a lávatömeg mélyebb részéből 

 származó andesitet, melyben a nagy kristályok a kőzet nagyobb részét ké- 

 pezik. Ilyen a Sinka ÉK-i aljából származó (1320) andesit, melyben a föld- 

 páttük is felszaporodnak. 



A Sinka DK-i aljából származó (1534) andesitban az alapanyag vilá- 

 gosabb és sötétebb szürke részek keveredéséből áll, melyeket szabálytalan 

 alakú, földpát félén polárisaié foltok és sávok alkotnak. Ezen alapanyagot 

 rendkívül apró magnetitszemek szemcséssé teszik, de kevés, 10° körül söté- 

 tedő földpáttük, meg kevesebb hypersthentük is akadnak benne. Hasonlóan 

 átkristályosodütt alapanyaga van a N.-Som (931) andesitjának is. 



A földpátmikrolithok mellett előforduló földpátféle foltok utólagos 

 képződmények jellegével bírnak. Határozottan utólagos bomlási termények 

 az alapanyagban itt-ott előforduló limonitos sávok és serpentines foltok. 



Kó'zetzárványok. Az első kristályosodási termékek meggyüleralesével, 

 endogén (Zikkel) vagy más néven honioyei/ (Lacroix) zárványokkal na- 

 gyon sűrűn, majdnem minden csiszolatban találkozunk ezen kőzeteknél. 

 A nagy ásványok ezen gránitos csoportosulásában rendesen a földpátok 

 uralkodnak, kiseretűkben kevés hypersthen, és még kevesebb magnetit for- 

 dul elő. Innét van az, hogy ezen zárványok színe többnyire világosabb, 

 mint a bezáró andesiteké, hogy fehéres szürke színük következteben a na- 

 gyobbak már szabad szemmel felismerhettik. 



Mikroszkópos vizsgálatuk arról győz meg, hogy a nagy földpátok nem 

 olyan szögletes, ép külsejűek, mint a bezáró andesitben levő, porphyrosan 



