•'Ofi szAdkczkv gyula : 



Mikro-izkojiOf^ vizsgálat. Ezen rhyolitliok közül mikroszkóppal meg- 

 vizsgáltam a Baradla D-i (347), középső (lr?07) és É-i részéről (349); továbbá 

 a Szénégető D-i (340) és Nyi részéről (1642). végül a Ritkahegy Ny-i aljá- 

 ból egy-egy kőzetjjéldányt. 



A nagy saiiidi/iekbol vékony csiszolatokba csak töre^lékek kerülnek, 

 melyeken némelykor karlsbadi ikerkepzödést észlelhetünk. Üvegzárvány 

 és gázhólyag előfordul bennük (Szénégető, Ritkahegy), helyenként limoni- 

 toa festés is. 



Lángkísérleti viselkedésük a következő: I. Na 3 — 4, K 1, Olv. 3; II. 

 Na 3—4, K 1—2, Olv. 4; III. Na 4—5, K 4—3 (1631, 16í25). 



Phigioklasok kisebb számmal fordulnak elő. Elsötetedési és lángkísér- 

 leti viselkedésük alapján az oligoklas-sorozathoz látszanak tartozni. Albit- 

 ikerképződés közönséges rajtuk, az ikerlemezek nagyon vékonyak, némelyen 

 isomorph zónás szerkezet is látható. Zárványként üveget, ritkábban biotitot 

 találunk bennük. Lángkísérleti viselkedése a ritkahegyi plagioklasnak a 

 következő : L Na 4—5, K = 0, Olv. 4. III. Na 5—4, K 2—1, tehát az oli- 

 goklas-sorba tartozik. 



Biotii a csiszolatokban csak foszlányokként látható. Ezen foszlányok 

 többnyire egy irányban húzódnak és némelykor levelesen széthasadoznak, 

 vagy hullámosan összeránczosodnak. Egy nikollal a hasadás irányában 

 (ng = c, n^ = b) a fényt teljesen absorbeálják, arra merőlegesen (np = la) 

 világos zöldes sárga, vagy barna színűek. Limonitos elváltozás folytán né- 

 mely biotit elveszti pleochroismusát, vagy a hö hatására magnetit válik 

 ki belőle. 



A biotithoz gyakran apró zirkonok szegődnek úgy, hogy vagy a biotit 

 szélén ülnek a pyramissal végződő piczi kristálykák (Baradla 349, 1297), 

 vagy pedig a biotitba vannak zárva a zirconszemek (Ritkahegy). 



A kovasav háromféle alakban is előfordul ezen rbyolithokban, neveze • 

 teseu a qriai'zon, kívül vau benne tridiimit és chaJcedo}i is. 



Quar z-\x\BÍé.\y oknak kisebb-nagyobb töredékei bőven fordulnak elő, 

 különösen sok a quarzszilánk, vagy legömbölyödött quarzszem a Szénégető 

 rhyolithjában.Ezen töredékek keresztezett nikolok között egész terjedelmük- 

 ben egyszerre sötétednek el, mi által jól megkülönböztethetni őket a régil)b 

 kőzetekből származó, összenyomott quarzszemektöl. G^'akran találni a 

 quarzszemekben rhomboéderalakú, negatív kristályátmetszeteket, melyek- 

 ről a nem kristályos körvonalú gazdájukban is constatálhatjuk az optikai 

 állandók iránya alapján, hogy egyközos helyzetben vannak a bezáró quarz- 

 kristálylyal (349). 



Tridiiinit nagyon el van terjedve ezen kőzetek likacsaiban. Nagj'on 

 gyenge kettőstörésű hatszöges lemezeket, vagy pedig legyező alakú csopor- 

 tokat alkot, melyek gyakran egészen megtöltik az üregeket (Szénégető D-i 

 része), vagy legalább a kisebb üregeket (Ritkahegy). Nagyságukra vonatkozó 



