NKUMAYR MÜVK A FÖI.D T()1{TKNKT|':K(')1.. 329 



meg vázlatosan, csupán azokat a részeket emelve ki különösen, amelyekhez a dolog 

 természeténél fogva valamely lényeges megjegyzést kivámmk fűzni. 



Az első kőtelet egészen az álialános geológia tárgyalása foglalja el. Szövege 

 az újabb haladások beleolvasztása és kellő méltatása következtében valamelyest 

 megbővült az első kiadáshoz képest; képei legnagyobbrészt a régiek ugyan, de 

 iijak is járultak hozzájuk, valamint ki is maradt néhány, melyeket a mai ismeretek 

 fölöslegesekké tettek. Tartalma tiz nagyobb fejezetre oszlik, melyek szintén több 

 részre tagozódnak a tárgyak természete szerint. 



Bevezető része a geológia történetét és alapfogalmait ismerteti. Legelőbb is 

 megmagyarázza a geológia lényegét és sorra veszi azokat a tárgyakat, a melyekkel 

 a geológia foglalkozik ; rövid előadásban tárgyalja a geológia történetét a legrégibb 

 időktől, az egyiptomiak, görögök ós rómaiak nézeteinek első megnyilatkozásától 

 fogva a legújabb alapvető és elhatározó irányt fejlesztő és felavató tudósokig ; 

 megismerteti a geológia alapfogalmait, a nagy időszakok sorrendjét, a szerves élet 

 fejlődését s végül a telepedési.viszonyokat. És mindezeket nem csupán száraz chro- 

 nikaszerű modorban adja elő, hanem a hol a tárgy kívánatossá teszi, éleseszü 

 méltatással is fűszerezi. így különösen érdekes az a fejtegetése, melyben a jelen 

 század elején és derekán kimagasló főemberek hatalmas reformátori munkálkodá- 

 sát ismerteti. Az angol Smith William korszakos nagy felfedezését (a kövületeknek 

 réteg- ós sorrend határozó becsét) a tovább építő Buckland, Fitton és Mantell, 

 továbbá Elie de Beaumont, Bronqniart, Dufrénois és Humboldt nagy érdemein 

 kívül különösen Cüvier és Bucn, valamint Hoff és Lykll örökbecsű tevékenységét, 

 szellemöknek az egész újabb fejlődésre nézve döntő hatását méltatja tüzetesen. 



E rövid, tömör tájékoztatás után az első kötet még három nagy szakaszt 

 foglal magában a physikai geológia, a dynamikai geológia és a kőzetképződések 

 kimerítő taglalását, a melyek egyenként ismét több fejezetre oszlanak. 



A physikai geológia mindenekelőtt a Földnek világtérbeli szerepét tárgyalja : 

 a csillagos eget és a ködfoltokat, ama távoli csillagrendszereket, a melyek rejté- 

 lyét eddig nem sikerült megoldani ; a mi világunk bolygórendszerét, melynek 

 egyik tagja a Föld ; a színképelemzést s ennek a földi anyagok, valamint az égi 

 testek alkotó anyagainak fölismerésére nézve tett szolgálatait és eredményeit ; a 

 Nap physikai és chemiai tiilajdonságait, a napfoltok s az ú. n. protuberantiák leg- 

 újabb magyarázatával; a csillagok mai állapotát, köztük a Mars felszínét s a rajta 

 iijabban megfigyelt, gyorsan változó képű páros csatornák jelenségét, valamint 

 azzal kapcsolatban néhány megjegyzéssel világosítva meg a Mars, a Vénus és a 

 Merkúr lakhatóságát, a melyeken (legalább az előbbi kettőn, az utóbbinak csak 

 egyes részein) föl lehet tenni a szerves élet létezését. 



Külön tárgyalja a Holdat, mint azt a csodás és egészen sajátságos arczulatú 

 égi testet, a melynek levegője nincs, felszínén a víz teljesen hiányzik s térszíni 

 alakzataiban a kráteralakú gyfírűhegységek a túlnyomóak. Néhány szép Hold-táj- 

 kép hamar elhiteti velünk azt a paradoxnak tetsző, de mind a mellett igaz állítást, 

 hogy a Holdnak felénk fordított oldalát a vele foglalkozó kutatók topographiai te- 

 kintetben sokkal jobban ismerik, mint Földünk vizsgálói a coutinensek nagyobb 

 részének az alakzatait. 



A Föld múltját és jövőjét attól a l)izonyosnak tekinthető állapottól fogva, 

 midőn anyaga még hevenyfolyó, megolvadt állapotban volt, végig kíséri a hő, a 



