232 IHMKHTKTKSEK. 



A Veziív részletes ismertetése után külön fejezetet ezentel a tűzhányókból 

 kiömlött és kilökött termények : a különféle lávák, bombák, tufák s egyéb anyagok 

 leírásának és magyarázatának, tüzetesebben fejtegetve ama tömeges kitöréseket 

 is, amelyeket elődje csekélyebb jelentöségüeknek tekintett volt. Ezt a fejezetet egy 

 magyarországi kép, a lukraeczi gömbbéjas basáit is illusztrálja (Lóczy fotogi-afiája 

 után). Behatóan tárgyalja a vulkáni kúpok keletkezését magyarázó emelkedési és 

 feltöltési elméletet s megismerteti a phlegraíi mezőket, a hol a hagyomány szerint 

 a gigasok tusája folyt. Ezen a területen, mely Nápolytól 10-12 kilométer hosz- 

 szan Cum£e-ig s a misenoi fokig (Capo Miseno) terjed, a vulkáni működésnek egé- 

 szen más képe tárul elénk, mint a Yezúvon. Jellemét a trachytos kőzetek kizáró- 

 lagos uralkodása határozza meg, úgy értve ezt, hogy a láva mennyisége erősen 

 megapad, ellenben rendkívül túlnyomóvá válnak a kitörések laza termékei s a be- 

 lőlük képződött vulkáni tufák, valamint továbbá az, hogy állandó vagy huzamosabb 

 ideig fenálló kitörési középpontja nincsen, mint a Vezúvnak, hanem majd itt, majd 

 amott képződött egy-egy bocca (vulkáni torok), a melyből majd csak egy, majd 

 pedig több, de sohasem számos kitiú-és fakadt s azután ismét tétlenségbe sülyedt. 



Hasonló ez a kép ahhoz, mint a minőt a Fehér-Kőrös völgyének nagykiter- 

 jedésű trachytos (andesites) vulkáni vidéké tár elénk. Megegyezik vele még abban 

 is, hogy benne ép úgy mint a phlegnei mezőkön <(a kráterek száma igen jelen- 

 tékeny (mintegy húszat számláltak össze) ; de a becslések bizonytalanok, mert 

 több esetben nem lehet már eldönteni, vájjon egy-egy domborzati alakban az ero- 

 siótól erősen megtámadott gyűrűsánczczal van-e dolgunk vagy sem». De elüt tőle 

 azzal, hogy Fehéi'-Körösünk vulkáni vidéke Apatelektől és Márkaszéktől vagyis a 

 folyó torkától be egészen az erdélyi Érezes hegységig a miocaen végén már kiégett 

 és elcsendesedett; míg ellenben a phlegraei mezőkön a Pozzuoli közelében emel- 

 kedő Solfatara kráteréből ma is rohamosan fejlődik még a vízgőz és a kénhydro- 

 gén, mint az egykor élénk működésben levő tűzhányónak végképeni elcpendese- 

 dését megelőző utolsó életnyilvánulása. E eolfatarai, a vulkánok haldoklását jelző 

 működésen kívül egyik nagy nevezetessége ennek a területnek a 139 m magas 

 Monté Nuovo, mely szintén Pozzuoli mellett, történelmi időben, 1538-ban csak- 

 nem egy ébrenetre keletkezett és pedig megelőzőleg egészen sík téren s oly hirte- 

 len, hogy a hegyképződés néhány nap (némelyek szerint 48 óra) alatt be is volt 

 fejezve. 



Olaszox'szág többi vulkánjait ismertetve, főkép az Aetnával foglalkozik igen 

 tüzetesen, s ennek is, éppen úgy mint a Vezúvnak leírja legújabb kitöréseit. Ezen 

 kívül UiiLiG ebbe a fejezetbe érdekes adatokat iktatott közbe újabb vulkáni jelen- 

 ségekről is. így, előadva a Sziczilia nyugati csücskétől délre eső Pantellaria sziget 

 környéke történetét, a Ferdinandea nevű vulkáni kráter-sziget keletkezését ( 1831) 

 néhány hónap múlva bekövetkezett felszíni elmosiisát, majd eltűnését ( 18:53), áttér 

 a tenger alatti kitöréseknek, különben is ritkán megfigyelt esetei között, annak a 

 rendkívül érdekes cí-eménynek a méltatására, mely 1891 okt. 17-dikéu l'antella- 

 riától Ö kilométernyire játszódott le. E tenger alatti kitörés legjellemzőbb saját- 

 sága, hogy a kil()kött bombák a felszínen szétrobbantak. A tenger felszínén temér- 

 dek fekete bomb.i úazott, valóságos játékot űzve n hullámokon ; belőlök gőz lövelt 

 ki, majd erős durranással, ki^nkőszagot árasztva, szétrobliantak, darabjaik l.') — 20 

 méter magasra a levegőbe repültek, vizet és gőzt ragadva magukkal. A lehullott 



