NEUMAYK MÜVK A FÖLD TÖKTÉNETÉRÖL. 337 



elő mésztelepek, de sőt bitumenes és grafitos rétegek is, a mik elég bizonyítékai az 

 akkori szerves életnek ; de semmi bizonyságot sem szolgáltatnak arra, hogy az 

 aféle képződmények, mint az eozoon, csakugyan szerves maradványok volnának, 

 annál kevésbbé, mert ma már döntő vizsgálatok bebizonyították, hogy az eozoon- 

 nak nevezett, mész- és serpentinből álló képződmény bizonyosan nem foramini- 

 fera, a minek azelőtt hitték, de sŐt igen nagy valószínűséggel azt is ki lehet mon- 

 dani, hogy nem szerves, hanem szervetlen eredetű. 



Más kérdés azonban, hogy vannak-e az archsBi teránál fiatalabb eredetű 

 kristályos palák, és ha vannak, vájjon mutatkoznak-e azokban a szerves életnek 

 biztos nyomai ? Az újabb kutatások mind a két kérdésre megadták a választ : igen 

 is vannak. A szilurtól kezdve egészen a krétáig, sőt az idősebb havmadkorig for- 

 dulnak elő oly képződmények, a melyeknek korát a telepedési viszonyok, de sőt 

 kövületek is kétségtelenül meghatározzák és a melyek szerkezetre nézve az igazi 

 kristályos őspalákkal minden tekintetben úgy megegyeznek, hogy a petrografiai 

 vizsgálat sem tud köztük különbséget kimutatni. Ezekkel az érdekes és szerfelett 

 tanulságos fejtegetésekkel záródik be az első kötet. 



-K-K* 



Míg az első kötet tartalmát az általános geológia száz meg százféle, a tudo- 

 mányoknak majd minden ágazatával kapcsolatos kérdései nyomról-nyomra más 

 és más utakra terelték, a második kötet tartalmán bizonyos eposi nyugalom 

 ömlik el. Tárgya, a leíró geológia, egységesebb és az utóbbi időkben nem is ment 

 oly változásokon keresztül, a melyek jelentékenyebb elvi átalakulásokat vontak 

 volna maguk iitán. Az új kiadásban terjedelme is erősen magapadt. Míg az általá- 

 nos geológiát tárgyazó első kötet szövege közel 40 lappal bővült, e második köteté 

 180 lappal kurtább lett, de hozzá tehetjük, hogy korántsem az ügy érdekének ro- 

 vására vagy a megérthetőség és világos előadás kárára. 



Neümayr ugyanis sokkal inkább csüggött a geológiának azon a részén, mely 

 ennek a kötetnek tárgyát szolgáltatja, semhogy természetesnek ne tekinthetnők, 

 hogy nagy és í-okoldalú tudásából ne igyekezett volna mentől többet juttatni az 

 olvasó közönségnek is. Számos oly részletet, oly adatsorozatokat, az egyes geoló- 

 giai időszakok képződményeinek elterjedésére vonatkozó becses tanulmányokat 

 szőtt közbe, a melyek a geológust igen érdekelték, de a művelt olvasó közönségben 

 már inkább azt a benyomást ébresztették, hogy « sok a jóból". Igaza volt Uhlig- 

 nak, midőn ezeket a részeket, mint a czélon túlterjedőket, kihagyta s ezzel a rövi- 

 dítéssel az előadást gyorsabbá és élénkebbé tette. De a geológusok viszont, némely 

 részletekre nézve, hamaros felvilágosítást keresve, ezentúl is szívesen fognak 

 Neumayr első kiadásához vissza- vissza térni. 



E második kötet tárgya, mint említők a leíró vagyis a speciális geológia, s 

 ennek első nagy szakasza, mely a könyvnek hét tizedrészét elfoglalja, a tőHénelmi 

 geológia. Bevezetése s egyszersmind első fejezete a geológiai kormeghatározáso- 

 kat, a geológiai időszakok csoportosítását és egymáshoz való viszonyát, a kormeg- 

 határozás palaeontologiai módszerét, az ősvilági szerves maradványok hézagossá- 

 gát, a zónák szerinti tagozódást, a megismert fosszil maradványok minőségét, 

 számát és megtartási állapotát, majd a régebbi időszakok physikai geographiáját s 



Földtani Közlöny XXVII. köt. 1897. 22 



