33S ISMEETETÉSKK. 



végül a geológusnak a hegységekben végzett kutató és felderítő munkáját 

 ismerteti. 



Miután ezekkel az előleges ismeretekkel, a továbbiak megértésére nélkülöz- 

 hetetlen kellékekkel felszerelte az olvasót, a következő hét fejezetben előadja azt a 

 bámulatos és érdekesség teldntetében semmivel össze nem hasonlítható, elmét 

 lebilincselő s gondolkozásra serkentő örök szép és örök igaz elbeszélést, mely az 

 öüvilág történetét foglalja magában. Sorra veszi a korszakokat, a nagy geológiai 

 íErákat s bennök az egyes periódusokat és azoknak kisebb időszakait a legrégibl) 

 cambriumtól a legújabb diluviumig, de sőt egészen a jelen korig. Mindenütt sor- 

 rendben megismerteti az illető korszak általános jellemét, főképen állat- és növény- 

 világát, kőzeteit s képződményeinek telepedését és elterjedését a földön. A hol 

 alkalom kínálkozik reá, mindenütt külön kiterjeszkedik a nevezetesebb képződ- 

 mények és létrejöttök módjának ismertetésére, mint a kőszéntelepek képződésére 

 s egyebekre. 



Uhlkí ezekben is tekintetbe vette az időközben eltelt évtized haladásait s a 

 szerint módosított a részleteken. E változtatások mellett azonban érdekesen mú- 

 latkozik meg az egykori tanítvány kegyelete, midőn a juraperiodus jellemzésénél 

 a következő sorokkal adózik (205. 1.) volt mestere emlékének : ((Némely r.jviditést 

 és csekélyebb jelentőségű közbeiktatást leszámítva, a juraperiodus jellemzésének 

 szövege csaknem változatlanul vétetett át az első kiadásból a másodikba. Ennek a 

 periódusnak az a jellemzése, a melyet róla Neumayr 188ü-ban adott, ma nem 

 tartható ugyan már egész terjedelmében fönn ; de én nem tartottam összeegyez- 

 tethetőnek a nagy jura-kutató iránti kegyeletes érzésemmel, hogy éppen azon idő- 

 szak jellemzését alakítsam át, a melynek kikutatására Neumayr új utakat tört és a 

 mely munkára ereje javát fordította reá. A könyvnek ez a tartózkodás nem válik 

 kárára, minthogy ma még úgy sem érkezett el az ideje annak, hogy a Jura-perio- 

 dusnak a NEUMAva-éval egyenértékű jellemzését kíséreljük meg újabb alapon». 



A kréta-periodus után tüzetesebben foglalkozik a harmadkor jelenségeivel s 

 különösen az egymásra következő faunákat ismerteti érdekesen, kiterjeszkedve az 

 amerikai bőséges leleteknek legnevezetesebb alakjaira is. A diluvium folyamatai- 

 nak előadása közben különösen a jégkorszakok jellemzésére s a tartamuk alatt 

 létrejött nevezetes változásokra fordít nagy gondot beleértve az állat- és növény- 

 világ s az éghajlat viszonyait, valamint déli Amerika és Ausztrália nevezetes dilu- 

 vialis faunáját is. Végül a fagyos időszakok okairól közöl igen éleselméjű fejtege- 

 tést 8 a szakaszt a geológiai időszakok valószínű s többé-kevésbbé megközelítő 

 tartamának felderítésére szolgáló példákkal és tapasztalati adatokkal fejezi be. 



A tojiograpíúal geológia, mely ezen a czímcn n föld liegységeit ismerteti, 

 tárgyánál fogva inkább az első kötetbe tartoznék, folytatását képezve a hegység- 

 képzödésröl szóló fejezetnek, azt az ebben foglalt geológiai részletekkel egészítvén 

 ki. Ez a rész különben a legérdekesebbek és legtanúlságosabbak egyike, a mennyi- 

 ben lényegében és túlnyomólag egészen Suess álláspontjára helyezkedve, dióhéj- 

 ban ismerteti az egész föld kerekségének különböző jellemű hegységeit a legújabb 

 megfigyelések és nézetek világánál : a fiatal lánczhegységeket, melyeknek nagy 

 főöve az ibériai félszigetről kiindulva végighalad egész déli Európán, befogja a 

 Fekete tenger és részben a Kaspitó környékét, átcsap Elő-India északi részén a 

 Himalájába, Hátsó-Indián át délnek kanyarodva, befoglalja az összes szigeteket 



