344 



IRODALOM. 



HüFMANN ezen emelet képviselőjének tekint, a congeria-emelet zárványait bordó 

 agyagokra telepedve látta. Egy palás agyag, mely felső részében bomokossá válik, 

 Jobbágyi-Újfalu mellett hragilia ajf. fragilis LixN.-et, Tapes grogaria PAUTScH-ot 

 és Cardium obsoletum P^icHw.-ot, egy másik belyen Cardium plicatum EicHw.-ot 

 szolgáltatott. 



A poutusi emelet lerakodásai Pinkafőtől délnyugatra egy mély útban van- 

 nak feltárva Planorbis-t, Limneíis-t, az ohsoletii) ii -hoz liasonlító Cardium-ot, lisi- 

 dium-ot?, Congeria-i, ostracodákat és farészeket magába zárván. Felső-Lőtől 

 EÉK-re egy szürke, márgás agyagban van : Planorbi^, szárnyas Cardium, a 

 (lardium obsolchüii -hoz hasonlító alak, Congeria és ostracodák. Tárcsa mel- 

 lett két belyen van palás agyag egy az obsoletumhoz hasonlító Cardiummal és 

 egy a C.ardiion Suessi Barb. alakkörébe tartozóval. Drumolytól keletre egy lisztes 

 homokos agyag van a Cardium ohs.oletiim,-íé\e alaknak kömagvaival. Az e hely- 

 ségtől délre fekvő kőbánya tufaszerű homokköve pedig a következő szerves maradvá- 

 nyokat szolgáltatta : Halpikkelyeket, Congeria cf. Czjzeki M. HöRN.-t, Congeria 

 cf. triangidaris PARTScn-ot és növénymaradványokat. Kéthelynél gyakoriak a 

 Congeria triangidaris PARTSCH-nak kimosott csőrrészei. Felső-Ornél egy sárga ho- 

 mokpala vékony szürke fekvetegében találtatott : Betula prisca Ett,, Alnus Kefer- 

 fiteinii GoEPP., Laurns Heliadum Ung. és Acer? 



Löszt Helic arbnstoí^im és Pupa-\a\ szerző a congeria-emelet agyagára te- 

 lepülve Tárcsa mellett észlelt. 



Dr. Franzenau Ágoston. 



(7.) KocH Antal: Földtdni észleletei,' az erdélyi medencze különhöző pont- 

 jain. (Értesítő az erdélyi Múzeum-Egylet Orvos-Természettudományi 

 Szakosztályából. 1893. XVIII. évf. 35. 1.) 



Székely-Keresztur és Tarcsafalva vidékeit tárgyalva, említi szerző, hogy az 

 előbbi helyen a palás agyagban dacittufát talált települve, miből a fekvő rétegek 

 mediterrán kora kétségtelenné vált. A fedőké bizonytalan. A mezőségi tályagboz 

 hasonló követi a Fehérnyikó patak mentét. Kékes szinű tályag, betelepült homokkő 

 réteggel Tarcsafalva táján fordul elő, szárazabb helyeit sókivirágzás borítja, szer- 

 ves zárványokból szenesedett növényrészek, fadarabok, egy fenyődoboz és régeb- 

 ben emlős fark csigolyák váltak belőle ismertekké. 



Ezen eredmények a kor meghatározásra határozott bizonyítékot ugyan nem 

 szolgáltattak, de a petrographiai analógia alapján szer/ő valószíníinek tartja azo- 

 nos voltukat a mezőségi tályaggal. 



Tarcsafalvától az éjszakra emelkedő Fenes erdő magaslata palás tály ágból 

 áll, melyre majd homok, porhanyó homokkő, majd durva conglomeratnak vastag 

 padjai terüluek váltakozó rétegzéssel. 



A conglomerat zárványai között a völgy fenekét borító andesithömpölyök 

 teljesen hiányzanak, ezeket a Konyhapatak vize valószínűleg a Firtos hegy ande- 

 sit-conglomerátjábói hozza. Ezen képződmény a Hargita nyugati szegélye mentén 

 tapasztaltak alapján fiatalabb a Fenes erdő polygen conglomeratjánál, melyet 

 petrographiai és helyzeti viszonyánál fogva az Olt vidéki szarmatakorú rétegekkel 

 bet azonosítani, a miből viszont következnék, hogy aaHargitta amphibol- és py- 



