A FORNAI EOCAEN MKDENCZE. 421 



dere Ort Csákvár. Die Fundstelle der Petrefacten nun wurde auf einer klei- 

 nen, etwa eine Viertelstunde im Umfange messenden Hochfláche, die rings 

 von dem namentlicb gegen Osten noch höher ansteigenden Dolomité um- 

 geben ist, bei einer Aufgrabung entdeckt. Die ganze Flácbe ist bewachsen 

 ohne zu Tagé anstehende Gesteine und zur Zeit, als ich die Stelle besuchte, 

 war die alté Aufgrabung zugeschüttet und nur wenige Spuren der Petrefac- 

 ten, an der Oberflácbe umber gestreut. noch zu finden.w 



1868-ban Hantken Miksa Lábatlan vidékének földtani viszonyairól ">' 

 értekezvén, kiemeli, hogy a Rézbegyen kibukkanó vékony széntelep az 

 eocíEn tengeri képlet egyik kitüno emeletéhez tartozik, melyhez a szép 

 kövületeiről elhíresedett puszta- foruai és a jjuszta-nánai képletek is 

 tartoznak. A Lábatlanon talált kövületek: Cerühium auriculatum Sghl., 

 Cerühiiim calcaratum Br., Fusus polygonus Lam., Turritella vincu- 

 lata ZiTT., Nerüa lutea Zitt., Diastoma costellata Lam., Corbula an- 

 gulata Lam., Mijtilus (Modiola) corruqatus Brong., Melanopsis sp., 

 Anomía sp. «A legérdekesebb a Nerita hitea Zitt. és a Melanopsis, mert 

 ezek nem fordulnak elö az eocaen képződmény többi rétegeiben, tehát ezen 

 emeletnek sajátjai. Azonkívül arra is mutatnak, miszerint ezen rétegcsoport 

 félig sósvizben rakódott le. Foraminiferákat is találtam ezen rétegekben. 

 Ezek nagyon kicsinyek és teljesen megegyeznek a puszta-fornai rétegekéivel)). 



1869-ben, a m. kir. földtani felvételi osztály működése 2-ik evében, 

 BöcKH János, jelenleg a m. kir. földtani intézet igazgatója és dr. Koch Antal, 

 jelenleg budapesti egyetemi tanár urak, a Moór és Csákvár vidékén végzett 

 földtani felvételek alkalmával meglátogatták a hiressé vált fornai lelethelyet, 

 hogy az akkorában létesülesben levő m. kir. földtani intézet számára gyűjt- 

 senek. Erről BöGKH János ((Megjegyzések az Űj adatok a déli Bakony föld- 

 es őslénytani ismeretéhez » czímű munkához» ** czímű müvében emlékezik 

 meg: flZiTTEL-nek a fornai lelethelyet illető szavaira vonatkozólag (Die 

 obere Nummulitenformation in Ungarn, 355. 1.) meg akarom jegyezni, 

 hogy a fornai leihely ma még szintoly dús, mint hajdanában, mint ezt az 

 1 869-ben Koch úr és általam a híres leihelyen gyűjtött, a m. kir. földtani 

 intézethez beküldött paloeontologiai anyag mutatja, csakhogy ere(imenyt e 

 tekintetben csakis czélszertíen rendezett ásatások által lehet elérni. Mint- 

 hogy a jövőben üdvös lehet tudni, mily mélységben akadtunk mi a kövü- 

 letek főfekhelyére, ide mellékelem a följegyzéseket, melyekhez Koch úrral 

 együttesen 1869-ben a helyszínen jutottunk. Mélj'ebbre, mint az 5. alatt föl- 

 említett réteg, nem hatoltunk. Felülről lefelé a következő mutatkozott : 



1. Barua, homokos televény, 1 — 2 láb vastag. 



2. Dolomit kavics, mely lejebb márga darabokat is tartalmaz, 4 láb. 



* A magyarhoni Földtani Társulat munkálatai. IV. köt. Pest, 1868. 5o — 54. 1. 

 ** A magy. kir. Földtani Intézet évkönyve. VI. köt. 5. 1. 



