A FORNAI EOCAEN MEDENCZE. ii;! 



csak nagynehezen láthatók a fényes callus miatt, mely az egész csigát be- 

 vonja. A tekerület 4 menete közül 3 jóformán egy sikban fekszik, míg az 

 utolsó záró menet, mely a többit egyenlőként takarja, meg adja a csiga tk. 

 alakját. Semmiféle díszítés vagy növekedési vonal nem látszik rajta. A száj- 

 nyilás ferdén áll az utolsó meneten, úgy a tengely felé, mint a vízszintes 

 felé ferdén helyezkedett, elülső nézetben kajszán tojásalakú, tulajdonképeu 

 pedig, ha bele tekintünk, kör alakú. Ott, hol a szájnyílás belső része a ka- 

 nyarulattal érintkezik, finom csatorna halad fölülről a köldöktájék felé, 

 melyet azonban csakhamar elföd az a kéreg, mely a köldököt is takarja. 



Felülről nézve az asztal síkjára tett csigát, — apicalis nézetben, — 

 (5a. ábra) körvonala nagyjában babszem körvonalához hasonlít, hátul ki- 

 domborodó, elől kissé homorú ; a bemélyedés a csigavonal csavarodását 

 jelzi. Ily körvonala a verticalis vagy apicalis nézetben csupán a Teíuostoma 

 comphoudum ÜEsn.-nek van. (Desh. Descr. an. sans vert. hass. Paris, 1864. 

 II. k. 9^26. 1. 63 táb. 33 — 36 ábra), mely azonban egyébként, különösen hir- 

 telen csavarodó csigamenetével lényegesen eltér ettől. Megfordítva a csigát 

 alapjára, — basalis nézetben — (5c.), körvonala természetesen ugyanaz. 

 Köldök nem látszik, a szájnyílás csak ^U részében, miért is ezen nézetben 

 az apertúra ovális alak, ez hosszában a csiga felét foglalja el, szélességében 

 Vs-ada a csiga haránt átmérőjének. A szájnyílás alsó pereme (tehát e nézet- 

 ben a föntlevö) összekötve az ellenkező perem szélével, 45° alatt hajló vo- 

 nalat ad, tehát a nyilas a vízszintes s függélyes irányok között 45° -os köz- 

 benső irányba tekint. A basilaris nézetben ilyen szabályos, ovális apertu- 

 rája a Teinostoma Gngnoiiense ÜBSH.-nek van (Desh. Descript. auim. sans 

 vertébr. bass. de Paris, II. k. 9:24. 1., 63. tábla, 30. ábra), mely azonban 

 egyébként elüt alakunktól, különösen abban, hogy ezen párisi alaknak mély 

 és nyílt a köldöke, s abban is, hogy csigamenete határozott, varrata pedig 

 mély. Szemben nézve, ha a szájnyílás felénk fordul, — elülső nézetben 

 (5b. ábra), — lencseszerü alakot látunk, a tetőn kis kiemelkedéssel s ferdén 

 lefelé tekintő szájnyílással. Ugyanezen nézetben feltűnik a csiga csavarulata 

 is, a gyengén emelkedő menet azonban csak a legfigyelmesebb vizsgálódás 

 mellett követhető. Élűiről tekintve ilyen körvonala van a Teinostoma de- 

 cussatimi SANDB.-nek. (Adeorhis decussalus Sandb., Sandberger Die Con- 

 chylien des Mainzer Tertiárbeckens. Wiesbaden, 1863. 136. 1. XI. táb. 

 16. ábra; Deshayes Descript. d. anim. s. vert. bass. Paris, II. k. 923. 1. 63. 

 tábla, 3. ábra), mely azonban elüt alakunktól mély köldökével, s ezenfölül 

 verticalis s basilaris nézetben körvonala közeledik a köralakhoz. 



A Teinostoma dubium Desh. (Hclicina dubia Lamk., Desh., Coqu. 

 foss. env. Paris II. k. 58. 1., VI. táb. 15. ábra; Desh. Description anim. sans 

 vert. bass. Paris, II. k. 927. 1.) körvonala elülről tekintve szintén hasonló, 

 azonban ez sokkal vaskosabb, tömzsibb, mint alakunk, miként ez azonnal 



