A ZALATNA-NAGYALMÁSI HARMADKORI MEDENCE. 2 
és abban is, hogy az északi rész éles, meredek gerinceivel szemben a déli 
részen főleg lankásan emelkedő, lapos hegyhátakat találunk. Ezen mor- 
fológiai jelenség okát a csebi-, a nagyalmás-glódi-patakok szakaszjellegé- 
nek gyors megváltozásában találjuk fel, amennyiben e két patak felső 
szakaszjellegét alsó szakaszjellegűvé változtatja az a hatalmas gát, amely 
a bejárt terület déli részén a Cseb-Balsa-Kisalmás közti tithonmészkő- 
vonulat képében állja útját e csapadékvizeknek s amelyen keresztül bar- 
langi eredésű, helyenként 300—400 m magas, meredekfalú, igen szűk völgyet 
(elódi, tyeji sziklaszoros) vágva a folyó, ismét felső szakaszjellegűvé válik 
folyása. 
A már említett Breáza és Zsidóhegy erupciós kúpokon kívül fonto- 
sabb pontok még a Vrf. Runculuj (— Runcu tető) 1070 m, a Vrf. Negru 
(— Fekete tető) 1104 m, a Grohasu mare (— Nagygrohás) 1118 m magas 
erupciós kúpjai, a déli lapos hegyhátak közül a Dealu Draskuluj (— Drasku 
hegye), a D. Ordasiuluj (— Ordashegy), a D. Fidice, a D. Podeiul: és a 
Plesa nevű gerincek. 
Földtani viszonyok. 
A medencét a régibb képződmények törésvonalai mentén történt 
sülyedések hozták létre, ezt a körülményt különösen jól mutatja a D-i 
és DNy-i oldalon határul szolgáló mezozóos erupciós komplexum megle- 
hetősen merev törésvonala. A medence határául szolgáló képződményekkel 
részletesen nem foglalkoztam, ezeknek általános leírását doktori disszer- 
tációm adja, itt csupán annyit említek föl, hogy legnagyobb részben a 
krétakorú kárpáti homokkő a medence határa, kisebb területen a mezo- 
zóos erupciós kőzetekből álló komplexum s csupán ÉNy-on határolja a rész- 
ben kárpáti homokkövön felépült fiatalabb, tercier erupciós kőzetek, az 
andezitek hatalmas vonulata. Mert eltekintve a medence alapját s helyen- 
ként határát alkotó mezozóos erupciós közetektől, területünk a harmadkori 
vulkáni tevékenységre igen szép példa. A keleti részen, a zalatnai öböl- 
szárnyban végzett kutatások petrografiai eredményei hasonlóképen benne 
foglaltatnak már többször idézett dolgozatomban, a most bejárt terület 
tercier erupciós kőzeteinek petrografiai viszonyairól egy későbbi értekezé- 
semben szándékozom beszámolni. E kitörések főleg a Zsidóhegy—Breáza 
vonala mentén történtek, amely vonal legjobban érzékíti a PÁnry! által 
is felvett II. erupciós vonulatot. Eltekintve a kis szerepet játszó riolit- 
kitörésektől, főleg amfibolandezitek vannak itt is, némelyikben piroxént 
(augit, hipersztén) is találunk, kvarc csak szórványosan van bennük, 
1 PÁrrY M.: Az Erdélyrészi Érchegység bányáinak földtani viszonyai és érctelérei. 
(A m. kir. Földtani Intézet Évkönyve XVIII. 4. f. 24. o.) 
1" 
