10 FERENCZI ISTVÁN 
is. Kocn! megfigyelései is, amelyek szerint az Erdélyi Medence üledékei- 
ben a középső oligocén (mérai) rétegektől kezdve bőven van 
riolitkavics, amelyek azonban az ifjabb alsó mediterrámnrétegek- 
ből (zsombori, puszta-szt.-mihályi, magyar-nagyzsombori) lassanként ki- 
fogyni kezdenek, mig az andezit, dacitvulkánok épen a fiatalabb mediter- 
ránrétegek közé szórták tufáikat, ezen anyagoknak legnagyobb részét 
pedig valószinűleg az Érchegység vulkánjai hozták a felületre, mert a kö- 
zeli Vlegyásza stb. kitöréseiről SzápEczkv GyYuLA? dr. azt állapította meg, 
hogy e kitörések már a felső !: tában megkezdődtek. Végeredményben 
tehát bebizonyítottnak tartom előbbiek alapján a vörös, homokköves 
konglomerátos alsó szinttáj tercier, felső oligocén — alsó 
mediterrán korát is Nopcsa báró már jelzett ellenkező bizonyíté- 
kaival szemben. 
Gipszes szinttáj. 
A fenti rétegsorról már PÁLrv? 15 megemlíti, hogy a vékony réteg- 
ben települt, erősen iszapos szinttáj, amelyben több helyen gipszlencsék 
fordulnak elő, bár kövületek nincsenek benne, helyzete alapján az alsó 
és felső szinttáj határrétegének tekintendő. Az én területemen mindössze 
200—300 m hosszan van meg, vastagsága se több 4—5 méternél, ha a 
gipsz nem volna meg benne, a környező homokkőnek — itt főleg ez az 
uralkodó a felső szinttáj képződményei közt, márga csak igen alárendelten 
van közte, — petrografiai hasonlósága alapján a felső szinttáj alsó tag- 
jában előforduló homokkőhöz lehetne sorozni. A nagyalmás-elódi patak 
Nádasdián aluli nagy kanyarulatától É-ra levő kis, öbölszerű területen 
találjuk meg e képződményt, ahol 15 a homokkőnek padjai nekidőlnek 
az északra eső mezozóos erupciós tömegnek. A gipsz legfölebb 1 em vastag 
rétegeket alkot, rendesen a homokkövet járja át, mintegy összekötő anyag- 
ként szerepel, amit a mikroszkópos kép is bizonyít, a kvarczszemeket 
gipsz ragasztja össze, kalcitnak nyoma sincs. Kövületet nem találtam 
benne, mindössze nehány szenes növénytöredéket, amelyek azonban hatá- 
rozásra teljesen alkalmatlanok. 
III. Felső (andezit-dacittufiás) szinttáj. 
A medence déli szárnyát az északi szárny anyagától teljesen eltérő 
kifejlődésű rétegcsoport borítja. Uledékei túlnyomóan homokos, agyagos 
1 Kocn A. dr.: Az erdélyrészi medence harmadkori képződményei. II. Neogén, 
(Kiadta a Magyarhoni Földtani Társulat 1900. 204. o.) 
Közlöny 1904. XXXIV. k. 63. o.) 
3 Id. munka 18. o. 
