A ZALATNA-NAGYALMÁSI HARMADKORI MEDENCE. 117 
A foraminiferákban gazdag márgákban, különösen a nagyalmási 
felső templomtól DNy-ra, a Plesa-gerincen igen sok a 
Picnodonta cochlear Pont. 
asszimetrikus héja. Ebből a rétegcsoportból származik a már leírt! 
Pecten cfr. Malvinae DuB. 
lenyomat is, amely közelebbről is meghatározza a fenti üledék miocén- 
korú voltát, sőt ez utóbbi és a megegyező petrografiai kifejlődés alapján, 
amelyet a PárnrYv? által leírt gazdag faunát tartalmazó cereceli felső 
mediterrán folttal mutat e rétegcsoport, bebizonyítottnak tartom 
e rétegeknek felső mediterrán voltát. Ezt a felfogásomat megerősíti az 
Erdélyi Medence közép és felső miocén rétegeiben (Balázsfalva, Kis- 
ompoly, Kolozsvár) jelenlevő andezittufák petrografiai kémiai hasonlósága, 
amelyekről SzápEczkYy dr.? kimutatta, hogy épen e területről az Erdélyi 
Érchegységről származnak a legnagyobb valószinűség szerint. 
A bejárt terület andezites, riolitos kőzeteinek petrografiai tulajdon- 
ságairól külön fogok beszámolni. A földtani viszonyok kutatása közben 
nyert eredményeimet röviden az alábbiakban összegezhetem. A: zalatna- 
. nagyalmási kettős medence geológiai alkotásában résztvevő anyagok három 
szinttájba oszthatók be. Legnagyobb mennyiségben az alsó szinttáj vörös, 
homokköves, konglomerátos, riolittufát tartalmazó üledékei szerepelnek, 
a középső szinttáj csupán egy kis folt, a meglehetősen nagy területet el- 
foglaló s e területen két, egymástól eltérő településű szintre osztható, an- 
dezittufáktól jellemzett felső szinttájjal szemben. Korát tekintve e medence 
harmadkori, amelynek felső szinttája kövületekkel bebizonyítható felső 
mediterrán, alsó szinttájának korára nézve legnagyobb valószinűséggel 
lehet következtetni azt, hogy annak képződési ideje legfölebb az oligocén 
magasabb szintjeinek képződési idejével azonos, esetleg fiatalabb, de semmi 
esetre se régibb amazoknál. 
(Készült a kolozsvári Ferenc József Tudományegyetem Ásvány- és 
Földtami Intézetében.) 
1 Id. munka 23. o. 
Id. munka, 19. o. 
3 SzápEczkvY Gy. dr.: Amfibolandezitásványtufák az Erdélyi Medence DNy-i 
felében. (Múzeumi Füzetek. Az Erdélyi Nemzeti Múzeum Ásványtárának Értesítője, 1912. 
TSRSSZÉ Tsz LÁZ 05) 
19 
Földtani Közlöny. XLV. köt. 1915. 4 
