20 MAJER ISTVÁN 
Majd SzABóS tanulmányozza a Börzsönyi-hegységet, azonban a halál meg- 
akadályozza nagy munkája befejezésében, jegyzeteit SCHAFARZIK adja közre, 
ebben említi a Drégelyvár ÉNy-i oldaláról a vulkáni homokot, amely homokkőre 
emlékeztet és a vulkáni tufa fekvőjét képezi, a drégelyi szőlők aljáról pedig musz- 
kovitos pikkelyes tályagot ; a Hont falutól Ny-ra lévő vízmosás rétegeiről szólva, 
a legalsó réteg kagylóstörésű tályag kövületekkel, mely alsó mediterránkorú 
HANTKEN szerint.) A cHonti szakadás rétegei felülről sárgás, alatta kékesszürke: 
homokos tályag (anomiahomok?), az ettől Ny-ra lévő Nagyhegy (vagy Ku- 
kucska-hegy) tcsaknem a csúcsig anomiahomok, mi fenn átmegy előbb kemény 
tályagba ; azután következik kvarckavics s végre a tetőn augit-andezits. (A Bába- 
hegyet 15 anomiahomok veszi körül; Baráti környékéről mediterrán szedimentet 
említ, mely crészint durva kagylótörmelék, részint iszapos anyag, és több helyről 
felső mediterrán-meszet. A kemenczei Gombhegy felső emelete lajtamészkő, alsó 
emelete 18 mediterrán, de vulkáni törmelékkel kevert homok. SzaBó megfigyelé- 
seinek zöme azonban a vulkánikus anyagokra vonatkozik, melyeket az ő tipus- 
keveredési elmélete szerint igyekezett magyarázni. 
Majd SCHAFARZIK? említi Berneczéről a sárgásfehér, gyéren likacsos, felső- 
mediterránkorú lithothammiumos mészkövet és a cvilágosszürke, ritkás andezit- 
tufát, felső-mediterrán kövületekkeb. j 
Virárisi0 a Hont vármegye monografiájában az eddigi irodalmi adatokat 
foglalja össze kaz anomiás homok — szerinte — Hont vármegye derekán annak 
a medencének a peremén fordul elő, amelyet az Ipoly folyó Kővártól Ipolyságig 
KNy-i irányban szel át. 
Azután GAÁLH a vácz-drégelypalánki vasútvonal építésekor feltárt rétegek 
geológiai viszonyait ismerteti Drégely-Palánktól Nagy-Oroszig. cA feltárások 
egész terjedelmükben finom szürke, vagy sárgás, csillámos homokot tüntetnek 
fel, melyeket petrografiai hasonlóság alapján a honti szakadék felső mediterránjá- 
val azonosíthatnékd, azonban a hontihoz viszonyítva másodlagos eredetűnek tartja 
s míg a chonti szakadék mediterrán homokja bőven tartalmaz igen jó megtartású 
kövületeket, addig ca drégely-palánki teljesen meddő; de már Borsos-Berinke- 
közelében talál ebben a csillámos, itt-ott agyagos sárga homokban felső medi- 
terránra valló faunát. 
Majd Böckn HucGó£ Gaál cikkére adott válaszában a következőket írja : 
5 SzaBó JÓZSEF dr. : Geológiai adatok a dunai trachytcsoport balparti részére vonat- 
kozólag. Szemelvény Sz. J. dr. hátrahagyott jegyzeteiből. Sajtó alá rend. SCHAFARZIK 
FERENC dr. (Földt. Közlöny XXV. k. Budapest, 1895. 303—320. I.) 
9, SCHAFARZIK FERENC dr.: A magyar korona országai területén létező kőbányák 
részletes ismertetése. (A M. Kir. Földtani Intézet kiadványa. Budapest, 1904.) 
10 VITÁLIS ISTVÁN dr.: Hont vármegye természeti viszonyai. (Magyarország vár- 
megyéi és városai. Hont vármegye XI. k. Budapest, 1907.) 
1 GAÁL ISTVÁN dr.: A vácz-drégelypalánki vasúti vonal mentének geológiai vázlata. 
(Bányászati és Kohászati Lapok XLI. évf. II. k. 550—556. 1. Budapest, 1908.) 
12 BöcKH HuGó dr.: Nehány megjegyzés GAÁL ISTVÁN dr. úr cikkére. (Bányászati 
és Kohászati Lapok XLI. évf. II. k. 616. 1. Budapest, 1908.) 
