A BÖRZSÖNYI HEGYSÉG ÉSZAKI RÉSZÉNEK ÜLEDÉKES KÉPZŐDMÉNYEI. 23 
Alakjaim méretei : 
1. példány hossza 27-77 mm, szélessége 2174 mm, vastagsága 182 mm 
zó És] 
2. ( tt. 249 4 ( VAN I gat 4 1 Ar 1 kget 
3. Ki CCsaet éa En KEK Ki 223 ( ( 108 (€ 
4. € (SES OSÓLE (t fi MLEZET ÜNK 46 Ki 1920 ő 
5. ( VAS 6 ( 1990 gk 4 140 § 
6. Ki kp RA KEST] KI JESSE Ki Vg 
Ti £ KSz KAAOL W4 Ki 190 Ki 991 v 
8. Ki GAZT E ( HOOKE (t TNS SZE € 
9. ( ői Ki TÜFJESEG ( [és AKT 
DREGER Terebratula styriaca-jának méretei : 
H. — 34 mm, sz. — 24 mm és v. — 22 mm saját közlései alapján. 
Ezen méretek összehasonlításából is kitűnik, hogy az én alakom DREGER 
T. styriaca-jától már méreteiben is eltér, amennyiben az ő alakjai közel oly szélesek, 
mint vastagok, míg az én alakjaim vastagságmérete jóval kisebb s így DREGER 
alakjaival szemben jóval laposabbak is. Feltünő továbbá DREGER alakjainál a 
csőr vastagabb volta és a deltidiumnyílás alsó szélének jól látható ajakszerű 
lehúzódása, mely az én alakjaimnál alig van meg; továbbá DREGER fajánál a 
növedékvonalak zegzugossága hegyesebb szöget képezve folytatódik, mely 
tulajdonság a T. styriaca DREG.-nél a keskenyebb és kiemelkedőbb ráncokkal 
van összefüggésben, továbbá a zárnyúlványok DREGER fajánál kisebb szög alatt 
konvergálnak, míg az én fajomnál jobban széthajlanak, azonban hogy miként 
záródtak ismét, azt megitélni kissé hiányos voltuk miatt nem lehet. 
Tekintve tehát, hógy alakjaim a Terebratula styriaca DREG.-nél jóval lapo- 
sabb alakok, keskenyebb. karcsúbb csőrűek, alig látható ajakszerű lehúzódású 
deltidiumnyíilással a megnyúlt csőrön, tovabbá a ráncok szélessége és ezzel kap- 
csolatban a növedékvonalak lapos hullámvonalban való lefutása és végül a zár- 
nyúlványnál is észlelhető különbségek indokolják az új faj felállítását, melyet 
lelethelyéről a  hontvármegyei  Kemenczéről  Terebratula  kemenczeiensis-nek 
nevezek el. 
Mig DREGER a T. styriaca-t a Kismarton melletti Hötlányból a lithotham- 
niumos (mint ő említi nulliporás) mészkő közötti márgás rétegekből említi Pecten 
latissimus, Spondylus crasstcosta, Olypeaster intermedius és más hasonló a szintre 
jellemző kövületek társaságában, addig az én alakjaim (mintegy 20 példány) 
a kemenczei Gombhegy tufás, meszes, homokos rétegeiből kerültek ki. Pecten 
(Pecten) revolutus Micur stb. felső mediterránjellegű alak társaságában, de e 
lelethelyhez közel a meszes márgás, szintén lithothamniumos rétegekben a 
DREGER-től felsorolt fajok is megvannak. E fajhoz hasonló nagy teknő-töredéket 
találtam még a honti mélyúti árok homokos felső mediterrán anyagában is a Tere- 
bratula cfr. Hörnesi SvEss., T. sinuosa BR. stb. brachiopodák társaságában, 
melyektől eltér és egészen úgy néz ki, mintha egy Terebratula kemenczeiensis 
nov. sp. töredéke lenne, azért egyelőre kérdőjellel ennek veszem. 
