30 MAJER ISTVÁN 
josephima hisso var. priscodepressa SAcc. Scalarta (Clathrus) mioatavus SAcc. 
Turritella  ( Arclumediella) tacarina ErcH. var. conoligussica Sacc. Turritella 
(Haustator) ticinatus Bors. Turritella (Zaria) subangulata BR. var. spirata BR. 
Turritella turris BAsT. var. taurolaevis SAcc. Turbonilla pseudocostellata $SAcc. 
FEuhma (Subularia)  subulata Dow. Cypraga sp. ind. Ficula condita BRowxG. 
Buceinum f(Triha) tonsura HirB. Buccinum (Tritia) collare Hin8. (kettő közötti 
átmeneti alakok.) Ancillaria glandiformis Lam. Conus (Chelyconus) sp. ind. 
Ringicula (hingieulella) auriculata var. buccinea BRON. 
Arthropoda : Balanus sp. 
Vertebraták : [alfogak és otolitthusok. Lamna (Odontaspis) contortidens 
AG. (fog). Otolthus (Scidena) compactus ScnuB. Ololthus (Sciaemdarum) Lő- 
rentheyi nov. sp. Otolíthus (Smaris) efr. elegans Pgocr. Otolithus (Gadus) elegans 
Koxk. Otolhthus ( Bercidarum)  austriacus IKox. Otolithus ( Bercidarum) pulcher 
PRocn. Otolhthus ( Berycidarum)  mediterraneus Kox. Otolithus ( Berycidarum) 
splendidus PRocn. 
Végül a rétegek felett lévő kavicsos homokos rétegekből a Honti szakadásy 
kezdeti részén az andezitek fekvőjében lévő kvarckavicsos, konglomeratos, homo- 
kos rétegekből pedig az alábbi kis felső mediterránra utaló töredékes anyagot 
gyűjtöttem: Perna masallata var. Soldanmii DEsn. (igen nagy mennyiségben — 
perna pad). Chlamys tauropersírtata 3Acc. Chlamys ( Aeguipecten) multiscabrellis 
SAcc. Ühiamys (Hanmites) Brussonu DE SERR. var. taurinensis SAcc. Spondylus 
crassicosta LAM. Anomia sp. töredékek. Ostrea sp. töredékek. Ostrea ( Alectryonia) 
phcatula GMEL. var. jermanitalu DE GRxmG. Balamus sp. töredékek. Lamna fOdon- 
taspis) contortidens AG. és egyéb rossz megtartású töredékek. 
Ha e különféle lelethelyekről felsorolt faunának alakjait összehasonlít- 
juk, arra az érdekes eredményre jutunk, hogy nagyon sok közös alak van 
benne, amit nem magyarázhatunk máskép, mintha feltesszük, hogy t. 1. itt egy 
és ugyanazon tenger más-más viszonyai között élő állatvilágával van dolgunk. 
Így a mélyebb agyagos márgás rétegekben tömegesen fordulnak elő a naticák, 
telhnák, a felettük lévő homokkövekben pedig a korallok, míg a laza homokos 
rétegekben az arcák, nuculák, pectenek, terebratulák stb., addig a durva kavicsos 
helyeken a pernák, ostreák, balanusok, anomik ütnek tanyát. 
Ha pedig a felsorolt fauna egyes alakjait sztratigrafiai értékükre nézve 
vizsgáljuk meg, azt látjuk. hogy több olyan faj van köztük, amely már a mélyebb 
mediterránban 185 megvan, de egy sincs, amely csupán csak arra volna jellemző, 
hanem oly alakok ezek, amelyek az alsó mediterránból a felsőbe is átmennek, 
sőt mondhatjuk, hogy kivétel nélkül mind olyanok, amelyek a felső mediterrán 
alsó szintáji rétegeiben, mint a grundi, a badeni stb. rétegekben mind honosak, 
sót az olasz felső mediterránban cElvezianos-ban ís mind mint a leggyakoribb 
alakok fordulnak elő. Itt a Börzsönyi-hegység peremén a honti faunát a gazdag 
szobi felső mediterrán faunával hasonlíthatjuk össze, amelyben a honti fauna 
kagylói és csigái mind megvannak, de a faunát bezáró anyag petrografiai hason- 
lósága 18 emellett szól, amennyiben Szobon is e laza sárgás homokok kékes agya- 
gosabb rétugekbe mennek át és andezittörmeléket ezek sem tartalmaznak. 
E honti faunát bezáró kőzet külső sajátságaiban az ú. n. cschliem-képződ- 
